16 
kojoj nije raspeljana vinova loza, već glicinija, a stotine modrih 
grozdova spušta se prama zemlji, kao u kakovom. japanskom peri- 
voju. Visoki zid okrunile su leandre i savile villi čaroban vijenac. 
Zbile seu gustu šumicu, a zakitile se bijelim, žućkastim, ružičastim 
cvijetovima, a prenježnu djevičansku rumen, kao da su angjelčići 
tamo dahnuli. I reda se tako stablo do stabla sve do kraja ugledne 
ograde. 
Evo i ville >Dubravke«, koja je bijela bjelcata kao vila- 
planinkinja. Čuvaju je dva lava i brane njezina »gospara«. Do ville 
vodi dvoredica datulja i poma-žumara, a ulaz zasjenjuju samo dvije 
ružičaste leandre, kojima bi se divio i carski Beč. 
Raskošna ova desna strana svrsava čednim, prizemnim dvorcem, 
pred kojim sam sustao svakoga dana. I tuj je perivoj! Na odrini 
rasrasla se vinova loza; prilaz zarubljen je žutim šebojima, koji su 
do metar visoki, raznim kaktusima, prekrasnim do 2 metra visokim 
fuksijama i bignonijama. U perivoju buji trandovilje, pavenka, ja- 
panska kurika, tu se žari šipak, sivo-zelenim lišćem padaju u oči 
tamariške iz Afrike, bijelim zvonastim cvijetovima, kojih ima na 
vrh batva nekoliko stotina, ističu se juke, a nad svim tim krili se 
do Io m. visoka žumara, najobičnija poma grada Dubrovnika i je- 
dina samonikla vrsta u Evropi. 
Pročelje dvorca povijaju glicinije i ruže-penjalice, pod kojima 
su na klupi svakoga dana sjedile spokojno dvije presretne duše, 
kojima je vrijeme nagrešpano i navorano čelo okrunilo srebrnom 
krunom njihova života! 
Veličajnim ovim prilazom došao si na kraj Pilama, koje se 
kao prigrađe prislanjaju o tvrde bedeme Dubrovnika. 
Svaka je kuća na Pilama cvjetnjak, svaka je perivoj. I onaj 
šanac od Menčeta-kule do kule Bokar nije pust, već je zasađen 
leandrama, akacijama, magnolijama, japanskim kurikama, borovima 
i strmogledima, dok prvu kulu grli gusti bršljan, kojoj se prikla- 
njaju viti čempresi. I bedemi Dubrovnika nisu pusti; po njima je 
brojna zjevalica velika (Antirrhinum majus), postjenak (Cam- 
panula pyramidalis), na 1:5 m. visoka zvončika, tu su kaktusi, go- 
spina kadulja, Phlomis, nu najkrasniji im je ures kopar, kojega ima 
u gradu i po kućama. Pada u oči velikim žućkasto-bijelim cvijeto- 
vima i brojnim modrim prašnicima, a ne rascvali cvijetni pupovi daju 
poznati umak »kopar«. Ima po zidovima i smokava, ali i otrovnih 
bunika (Hyosciamus albus). 
