19 
dera helix, Satureja cuneifolia, Campanulla pyramidalis, Centaurea 
punctata, Daucus carota, var maior, cikorija, Scabiosa maritima, 
Phlomis fruticosa; od trava Cynosurus echinatus, Briza maxima, 
Dactilis glomerata, Andropogon pebescens i Phalaris canariensis 
(Vogelfuttergras), koju tu i tamo goje kao ptiéju hranu. 
Krasan su ures vrućim pećinama Srđa karanflli Dranthus 
ciliatus, Gussone, (D. racemosus Visiani), Gahum firmum (G. 
aureum), i Chrysanthemum cineraraefolium, srodnica ivančice, po- 
znata po Dalmaciji kao »buhač«. Suha bilina stupa se u prah, koji 
se rabi kao pudilo kućne gamadi (Insektenpulver). 
Od mlječera našao sam na jednome mjestu u Dalmaciji veoma 
rijetku Zuphorbia alebpica L., koju Visiani bilježi za Split. Na 
Srđu raste i Pallenıs, koja nije valjda ?. sfınosa, koju nam je 
opisao Cassani, već će to dobiti po našu floru »nova« vrsta, 
koju je Graebner ozvao P. Croatica g. 1906., i opisao u 
»Notizblätter d. köngl. botan. Gartens u. Museums zu Berlin. (No. 
337° P. 252% 
Edrajanthus tenuifolius. DC. Ovu vrstu biljezi za Srd pre- 
zaslužni sabirač bilja Thomas Pichler, koji je g. 1868. putovao 
Dalmacijom i Crnom gorom. 
Po njemu pribranu građu obradio je I. C. Pittoni u »Oster- 
reichische botanische Zeitschrift« g. 1869. u radnji: » Thomas Pichler's 
Reise nach Dalmatien und Montenegro im Jahre 1868<. Pod ovim 
imenom rasposlana je ova bilina i nekojim botaničarima. 
Dr. Richard W ettstein obradio je rod »Hedraeanthus« 
(kako ga zove Griesebach u Spicil. flor. Rumel. 1845. p. 292.) 
u »Denkschriften d. kaiserlichen Akademie der Wissenschaften<. 
Wien, 1887. pod naslovom: »Monographie der Gattung Hedrae- 
anthus. (Mit 1 Tafel und I Karte) Bnd. LIII. p. 185.—212., i 
prepoznao u Pichlerovoj bilini H. graminifolius (L.), koja je vrsta 
»nova« za floru kraljevine Dalmacije. Opisuje ju na p. 200.—202. 
i pridaje k opisu slike od fig. 15.—17. Po Wettsteinu raste ova 
vrsta i na Velebitu, gdje je brao Vukotinović g. 1896., a po- 
hranjena je u herbaru bivšega kaločkoga kardinala i botaničara dra. 
Ljudevita Haynalda. Raste i na Durmitoru, u Crnoj gori, gdje 
je ubrao Pančić g. 1873., a pohranjena je u herbaru talijanskoga 
botaničara Leviera. 
H. tenmfolius (W. et. K.) raste (po Wettsteinu 1. c. p. 199). u 
Dalmaciji oko Dubrovnika (ubrao Boccone već g. 1674), nadalje »in 
%* 
