52 
ako za sada jošiostane koje pitanje neriješeno, možda će doskora 
uspjeti i to riješiti. Vjera u ljudsku duševnu sposobnost je u La- 
marcka zaista velika. Sve što je u prirodi može se spoznati, a i 
čovjek sa svojim duševnim sposobnostima je dio prirode. 
Lamarck ne pristaje uz nauku, da je duh posebno biće, koje 
stoji u posebnom odnošaju prema mozgu. I mozag funkcijonira na 
sličan način, kao i svi drugi organi, prema tome je i on zajedno 
sa njegovom funkcijom pristupan racijonalnom istraživanju, kojeg 
se ima zoolog prihvatiti. 
i Kao što sam život rezultira iz međusobne odnošajne veze triju 
faktora: I. ekscitatornog uzroka, 2. čvršćih dijelova materijalnih i 
3. u njima sadržanih fluida, nisu tako ni psihički fenomeni: senza- 
cije, oćuti i više duševne funkcije drugo, doli rezultati organizacijonih 
odnošaja, dalje razvijenih, savršenijih. Psihički su fenomeni vezani 
na nazočnost nervnog sistema. Što većma je kompliciran nervni 
sistem, to su višeg stupnja psihički fenomeni. Najniže životinje, koje 
posjeduju nervni sistem, ali nemaju centra k tome, mogu jedino 
gibanjem odgovoriti na vanjski podražaj, a ne ćute pri tome ništa. 
Kod najnižeg stupnja razvoja nervni sistem služi samo u motoričke 
svrhe te funkcijonira isključivo na podražaj iz vana. Osobitu za- 
slugu stekao si je Lamarck razlikujući oštro motoričku i sensibilnu 
funkciju nervnog sistema, od kojih je prva i prvotna. 
Da se razviju dalja svojstva nervnog sistema, moralo je doći 
do koncentracije istoga; moralo je nastati komunikacijono središte. 
Kraj motorne funkcije nastupila je i sensibilna. Nastali su ćutilni 
organi i osjeti su dobili posebnu boju. Reakcija na podražaje ne 
ovisi samo od vanjskog svijeta, izvora prvotnih podražaja, nego i 
od nutarnjeg osjećaja. Na najvišem stupnju stoje životinje, koje uz 
motornu i sensibilnu funkciju posjeduju i razumnu (sposobnost 
kombinirati engrame, tvoriti ideje i sudove). Motornu funkciju vezao 
je Lamarck za živce, sensibilnu za mozag, a razumnu za »hypo- 
cephalum« posebni organ, koji da se nalazi među obim hemisfe- 
rama mozga, te je usko spojen s njima. 
Nervni sistem sa svim svojim derivatima jest nosioc duševnih 
funkcija, a posrednik gibanja je posebni fini nervni fluidum. Po- 
sebni je samo u toliko, što se je na posebni sistem adaptirao, inače 
je derivat elektriciteta, dakle jedan skroz fizikalni agens; Lamarck 
ga zove i »galvanički fluidum.« Tako brzo kao nervni fluidum ne 
kreće se ni jedan drugi. Samo uz predpostavku takova agensa mo- 
