59 
dočim je na većim postajama u tu svrhu potreban veći broj sila. 
Za savjesno opažanje atmosferičkoga elektriciteta nije dovoljno da 
se oslonimo na podatke registrirajućih instrumenata, nego je ap- 
solutno nužno, stanje aparata sa istodobnim stanjem atmosfere pri- 
spodobiti. Uslijed toga bila bi za to potrebna gotovo čitava jedna 
sila. Na malenim meteorološkim postajama bilo bi to samo tako 
moguće, da si ona jedna osoba, koja obično nije stručni meteo- 
rolog, svoj plemeniti zadatak još poveća; dočim bi na većim po- 
stajama trebalo za to namjestiti posebnu silu. Jedno i drugo ne 
ide lako, jer bi se kod malenih postaja ona sila, kojoj meteoro- 
loška opažanja spadaju nuzgrednom zanimanju, tim novim poslom 
preopteretila; kod većih pak postaja, gdje taj posao obavljaju po- 
sebne u tu svrhu namještene sile, došao bi u obzir državni džep. 
Iz toga se vidi, da bi općenita uvedba atmosferičkoga elektri- 
citeta u niz redovitih opažanja na postojećim meteorološkim po- 
stajama iziskivala sa strane odlučujućih faktora posebni dosta ob- 
sežni posao, koji bi u početku nailazio na znatne poteškoće, toga 
radi i ovdje — kao i u mnogo drugih slučajeva nadvladuje, — kon- 
zervatizam na štetu razvitka moderne meteorologije. | 
S druge strane valja istaknuti, da nije svako mjesto zgodno 
a opaZanje normalnoga atmosferickoga elektriciteta. U prvom redu 
treba, da na mjestu opažanja nema prašine, dima itd. Kod slaboga 
naime već vjetra nastaje trenjem tih tvari sa površjem zemlje, ku- 
ćama, drvećem itd., dosta znatna množina elektriciteta. Pošto ali 
taj elektricitet također djeluje na elektrometre, koji služe za mje- 
renje atmosferičkoga elektriciteta; toga radi je u ovakovom slučaju 
nemoguće dobiti pravu sliku o stanju normalnoga atmosferičkoga 
elektriciteta na motrilištu. 
Osim toga znamo, da i sama blizina šuma, visokoga drveća, 
bregova itd., nepovoljno djeluje na ispravan rezultat opažanja nor- 
malnoga atmosferičkoga elektriciteta. Na tim bo mjestima ekvipo- 
tencijalne plohe nisu horizontalne, nego poprimaju više ili manje 
oblik tih predmeta. Uslijed toga i silocrte, koje stoje okomito na 
plohama niveaua, dobivaju nepravilan smjer obzirom na cjelokupno 
električno polje. 
Jedna i druga od navedenih činjenica uzrokuje perturbacije 
u tečaju normalnoga atmosferičkoga elektriciteta, koje mogu čitavo 
to opažanje učiniti iluzornim. Toga radi moguće je normalni at- 
mosferički elektricitet uspješno promatrati samo podalje od gradova, 
