Pračovjek iz Krapine-kanibal. 
Predavao na {V. kongresu českih prirodoslovaca i liječnika u Pragu 
8. lipnja 1909. 
Dvorski savjetnik prof. dr. Gorjanović Kramberger. 
Ako sam si odabrao ovaj tema za svoje predavanje, učinio 
sam to zato, da Vas gospodo upoznam s nekim nesumnjivim 
tragovima kanibalizma, koje je zaostavio Homo primigenius 
od Krapine. Ali prije nego pređem na sam taj predmet, moram 
da se obazrem na dva u literaturi zabilježena navoda, za koja mislim 
da ne stoje. Tako primjerice čitamo već u naslovu Rutot-ove 
razpravice »Le cannibalisme a l’epoque des cavernes en Belgique<!, 
da Rutot smatra stanovnike špilja — reprezentantima neke zasebne 
epohe. Držim, da je takovo lučenje diluvijalnih preostataka ljudskih, 
nađenih po špiljama, neispravno i to zato, jer je vazda bilo a i 
sada još ima po špiljama stanujućih ljudi, ali je bilo vazda uz sta- 
novnike špilja i takovih, koji su stanovali u predjelima, gdje nije 
bilo špilja, pa su bili primorani praviti si sami svoja skrovišta — 
bilo od granja, bilo od životinjskih koža. Teško je vjerovati, 
da u riječnim dolinama, gdje su na bujnim livadama pasla brojna 
stada goveda, jelena, mamuta i rinocerosa, ne bi na blizu bilo 
i ljudi! Ta čovjek je baš ovdje imao pri ruci sve, što mu je 
bilo za život potrebno. Nu ako se našlo preostataka čovjeka i nje- 
gova rada samo po špiljama, to je ta okolnost posve prirodna, jer 
su se jedino na tim zaklonjenim mjestima, pijeskom, ilovinom ili 
sadrom prekriti preostaci mogli na dugo konzervirati. Drugačije je 
to bilo sa dijelovima čovječjega skeleta i njegova rada, koji su 
zaostali na otvorenom polju. Tu su se organički predmeti vrlo brzo 
rastrošili, a vodai vjetar su ih raznijeli. Samo je rezistentno kameno 
oruđe čovjeka takovih krajeva zaostalo. — Velim, .da nije ispravno 
govoriti*o »epohi špiljskoj«, dakle ni o kanibalima takove epohe, 
jer su nesumnjivo i savremenici spiljskih ljudi, koji su stanovali po 
dolinama i ravnicama u danim zgodama takodjer bili Kanibali! 
! Bulletin de la Société Prehistorigoe de France, 1907. 
