65 
Krapine štedio onu čest kosti, koja je u sebi krila mozag. Prema 
tomu je femur, tibiju ili koju drugu cijevastu kost položio tik epi- 
fize na kamen i tu po kosti udarao dok se slomila i raspukla. 
Raspucanu je tada kost jednostavno razlomio, pri čemu mu je mozag 
čitav zaostao. To ne bi moglo biti, da je po cijevastoj kosti udarao 
kamenom, jer bi se s košću bio rasprskao i mozag. Da je pra- 
čovjek od Krapine doista tako postupao s odnosnim kostima, osvje- 
dočio sam se pokusima, koje smo izveli sa čovječjim recentnim 
femurima i tibijama a polučili smo točno iste kalotine, kakove 
smo našli u Krapini. Lih na dvjema kostima opažaju se i znameni 
udaraca, a jedna je samo kalotina nešto opečena i to s njene udu- 
bljene. strane; sve ostale su svježe. Samo gdjekoja od njih kazuje 
po malenu smeđu ili žućkastu mrlju od goruče žeravice. To je 
dokaz, da je pračovjek razbijao još prijesne kosti pokraj vatre, na 
kojoj je po svoj prilici pekao meso. 
Na više sam navrata spomenuo, da čovjek od Krapine nije 
iskazivao nikakav pietet spram preostanaka svojih srodnika. Sve su 
čovječje kosti nađene razbijene, porazbacane te izmiješane sa kos- 
tima životinja. Slično spominje i Rutot glede kosti iz doline Lesse 
koje su u tamošnjim špiljama takodjer u takovom neredu nađene, 
a Dupont ih je upoznao kao preostatke kanibalizma. 
Zanimive su konkluzije, koje je Dupont — proučavajući dije- 
love lubanja — iznio. On je našao, da su tu pri kraju Magdaleniena 
živjeli već danas živućim rasama slični ljudi t. j. da nije već ni 
onda postajala kakova etnički zaokružena skupina, već mješavina 
od raznih elemenata. 
I za Krapince sam nešto slična našao, samo što su oni ljudi 
bili širokoglavci, a tek po čeljustima naslutio sam dvije rase. U 
prisutnosti tih dviju rasa mislio sam naći i povod zbivšem se razboj- 
ničkom napadaju i kanibalizmu. 
Krapinski pračovjek nije imao kakovo zasebno spremište za 
preostatke pojedinih ljudi, pak mislim, da on nije održavao nika- 
kovih pogrebnih slava ili gozdbi, već je bio pravim ljudožderom- 
Ako bi došla bilo koja susjedna naseobina u lovni predjel Krapinca, 
to je moglo doći do očajne borbe oko posjeda toga lovišta to nje- 
govoga skrovišta — špilje. Ilije loveći su sjed zabasao u takovo 
tuđe lovište, a takovom ga je prilikom Krapinac uhvatio, ubio a 
onda i pojeo. Najvjerojatnije mi se čini, da je krapinska naselbina 
silovitim načinom nastradala. Preostaci razbijenih, opaljenih kostiju 
5 
