12 
U svom predavanju ću i ja slijediti ove odlične autore, kojih su 
predavanja objelodanjena u djelu. »Rćsultats scientifiques du con- 
grčs international de botanique Vienne 1905«. 
Prije svega treba ustanoviti, kakva je flora pred glacijalnim pe- 
riodom u Evropi živjela? Ta flora ipak nije bila glacijalnim periodom 
posve uništena, budući da led nije čitave Evrope pokrivao, pa je 
mogla najprije opustjelo područje iznova naseliti. O tom nas je u 
glavnom izvijestio Engler, glasoviti pisac djela: »Versuch einer 
Entwicklungsgeschichte der Pflanzenwelt, insbesondere der Floren- 
gebiete seit der Tertiärperiode« (Leipzig 1879—1882.) u svom pre- 
davanju: »Grundzüge der Entwicklung der Flora Europas seit der 
Tertärzeitzr ICH piro) | 
Za kredinog perioda bila je Evropa sastavljena od većeg broja 
otoka; samo na sjeveru se je nalazio skandinavski kontinent, koji 
se je zapadno protezao do blizu nearktičkoga kontinenta. Za terci- 
jara ujedinili su se evopski otoci u jedan kontinent, koji se je sa 
Azijom, gdje se je more također povuklo, spojio, ali se je od ne- 
arktičkoga kontinenta većma udaljio. 
Za kredinog je perioda uzrokovao otočni karakter Evrope 
mnogo blažu klimu, negoli je danas, pa su na Grčnlandu rasle vrste 
drveća, kojima je sadašnja sjeverna međa mnogo južnije. Spominjem 
tek Cycas Stenstrupii Heer i Ginkgo adiantoides Heer. 
Još u tercijaru nije bio Grčnland nipošto ledena pustoš kao 
danas; mnogobrojne četinjače, među kojima se ističu tribusi Taxo- 
dieae i Cupressineae, pa i Abietineae (Pinus, Abies) živjele su tamo, 
Ove posljednje, osobito Picea Engleri, Pinus succinifera i neke druge 
vrste, podavale su smolu, koja se danas zove jantar, pa se cijeni kao 
dragulj, a mi joj prirodoslovci napose zahvaljujemo, da nam je sa 
čuvala mnogu biljku i životinju, koja je tada živjela. 
Vrste rodova Pinus i Abies nijesu bile u najbližem srodstvu 
s onima, koje sada u Evropi nalazimo, već s onima, koje nasta- 
njuju sjeveroistok Azije. (Gotovo svi rodovi lisnatog drvlja, koji sada 
u srednjoj i južnoj Evropi dolaze, dolazili su početkom tercijara i 
na Grčnlandu, Spitzbergima i srednjoj Evropi, poimence: Alnus, 
Betula, Ostrya, Carpinus, Corylus, Fagus, Suglans, Populus, Salix, 
Ulmus, Platanus, Liquidambar, Acer, Parrotia i Diospyros. 
Nadalje dolažahu tada u srednjoj Evropi: Sequoia, Taxodium 
(u srodstvu s amerikanskim oblicima), Glyptostrobus (sada u is- 
točnoj Aziji), Libocedrus, Cupressus (u srodstvu sa istočnoazijskim 
