15 
sjećajući na sadašnju mediteransku floru, zatim sa padavim lišćem 
umjerena flora i napokon flora visokog gorja. 
Doista je svuda postala flora visokog gorja na račun susjedne 
montane flore. 
Pojedine naime vrste u montanom području zapremile su ra- 
spukline pećina i koturine, pa su na taj način postale izolovane 
naseobine nekih čednih vrsta. Kad se tada Alpe pomalo sve više 
uzdizahu, poginule su u povodu oporijih klimatskih prilika manje 
skromne vrste, pa se mogoše čednije vrste raširiti, uslijed Cesa je 
nastao neprekinuti pojas takvih skromnih biljaka: početak sadašnje 
flore visokoga gorja. 
Mi znamo, da je svuda na visokom gorju takva flora; ali 
znamo ito, da svuda na višim vrhovima još ima terena, koji bi se 
mogao naseliti, a to je bio prije još i češći slučaj. To potječe po 
svoj prilici odatle, da samo izvjesne vrste montane flore mogu stva- 
rati alpinske oblike; to nam tumači i onu opstojnost, zašto susre- 
ćemo gotovo na svim visokim gorjima umjerene zone, dapače na 
Andama, gotovo uvijek iste prirodne porodice i rodove. | 
Mnogoputa susrećeno dakle u istom gorju na vrhovima deri- 
vatne alpinske vrste, u montanom području matere vrste, ali dolazi 
često i to, da matere vrste u susjednom gorju nema. To može 
odatle potjecati, da je ona tamo iz bogzna kakvog razloga izumrla 
ili da uopće nikada nije postojala. 
U prvom slučaju može mati vrsta još gdje drugdje postojati, 
na pr. u montanoj regiji istočne Azije. 
U posljednjem slučaju su vrhove gorja zaposjele alpinske vrste 
iz drugih krajeva, čije je sjemenje vjetrom ili pticama donoSeno. 
To objašnjava na pr.: zašto su u visoko gorje tropske Afrikc 
prodrle vrste iz evropskih i azijskih bregova.! 
Historija je alpinske flore dakle vrlo zamršena, pa se može 
samo studijem ostalog palearktičkog gorja ili monografskom obrad- 
bom dotičnih rodova ispitati. 
Već pri kraju tercijara postojale su u različnim alpinskim di- 
jelovima staroendemske biljke pećina, naime: Saxifraga, Campanula, 
Primula, Androsace, Veronica, Paederota, Wulfenia i Rhododendra. 
Prvobitnom alpinskom stanju, u kojem su one razvile vlastitu 
1 Isp. nà pr. Englera: »Ueber das Verhalten einiger polymorphcr 
Pflanzentypen der nördlichen gemässigten zone bei ihrem Uebergang in die 
afrikanischen Hochgebirge«. Festschr. f. P. Ascherson, Leipzig 1904., p. 
552—568. (Ref. Bot. Centralbl. 1905., Bd. 1., p. 105.). 
