.lz bilinskog svijeta Dalmacije. 
(Izrađeno u botaničko-fiziologijskom zavodu kr. sveučilišta Franje Josipa I. 
u Zagrebu.) 
Napisao Dragutin Hirc. 
Tr 
Flora vrha Marjana. 
Nema domaćega i stranoga botaničara, koji ne bi poznao taj 
vrh kod grada Splita. Uzdiže se na južnoj obali kamena poluotoka 
što se pruža na 10 km. daleko, sižući od Splita do otoka Čiova (Bua) 
kod Trogira. Sa južne strane oplakuje taj poluotok na 8—14 km. 
dugi kanal između otoka Šolte i Brača, poznat kao kanal splitski 
i brački. 
Sjeverna strana poluotoka okrenuta je prama blizoj planini 
Kozjaku pod kojim se stere tik obale glasovita »Dalmatinska Rivi- 
jera«, poznata pod imenom »Sedam Kaštela«, sedam ubavih, 
bijelih varošica. S ove strane poluotoka razlio se Solinski zaton, 
dobivši svoje ime od Solina, nekoć carske Salone. Istočna strana 
poluotoka nagnula se krovasto prama Splitu i razploštila se u bujno 
Splitsko polje nad kojim se ustobočio gordi Mosor. 
Na ovom poluotoku nasadio se glasoviti vrh Marjan, poznat 
u botaničkom svijetu kao »Monte Marian«. Kao kameni greben 
pružio se na 3:5 km. daleko. Na zapadnom rtu vrha častili su 
Rimljani božicu Dianu, tu se bijelio tik obale morske Dianin hram, 
kojemu se sačuvalo ime u Dianinoj drazi. 
Gledamo li vrh Marjan od groblja Sustjepana, odnosno od 
strane južne, predočuje se kao otegnut greben sa dva vrška do 
kojih se uzpinje visoki vrh kamenim križem od kojega se greben 
spušta sedlasto, da se ponovno digne u drugom vrhu na kojemu 
je gostionica sa perivojem. Vrh sa križem, najviša je točka Mar- 
jana, uzdignuv se 178 m. nad površinu morsku, poznata kao T e- 
legrina. U morfološkom i florističkom pogledu znamenita je 
