40 
južna strana vrha. Kod kapelice Betlehema počimaju visoke pe- 
ćine, koje okreću kapelici sv. Jerolima, pa se onda kao griže 
(okomite stijene) pružaju nekoliko stotina metara daleko, zna- 
menite svojim zazidanim, na podove građenim i visokim »Pusti- 
njačkim spiljama«. Ovo je glavni greben Marjana, a stijene 
poznate puku kao »Šantine«. Tu i tamo uzpinju se sive vap- 
nene stijene kao zidovi, ukrašene biljem do kojega botaničarova 
ruke ne može segnuti. Cio kraj oko kapelice sv. Jeronima poznat 
je kao »Sv. Jere« na koji upozoruju Splićani svakoga stranca. 
Ovđe ima šta da vidi i geograf i botaničar, a oba se čude značaj- 
noj južnoj vegetaciji, koja im se najavlja prvi puta u Dalmaciji. 
Od Marjanova grebena padaju prama moru strmo i skalinasto 
vinogradi sa njivicama i poljcima, dok se obronci vrha ne rasplošte 
u ravne, daleke vinograde, koji sežu do same obale morske, gdje 
ima u njma i povrteljnjaka. ' 
Tamo, gdje prestaju skalinasti vinogradi, pokrila je Marjan 
siva maslina, a gdje ona prestaje, tu se žuto-zelenim krošnjama ističu 
borovi (Pinus halepensis). 
Na floru Marjana prvi je upozorio profesor Franjo Petter, 
došavši u Split g. 1826. iz Dubrovnika. Došao je po sebe u sretan i 
odlučujući čas, jer se je tu upoznao sa botaničarom Tommasinijem. 
Petter već je za rane mladosti volio cvijeću, no poslije je ta volja 
ginula i zamrla, no Tommasini ponovno je probudio i Petter 
posta prezaslužnim botaničarom, pribrav više od 20.000 bilina, koje 
je pohranio u svom bogatom herbaru. 
U Splitu boravio je prof. Petter pet godina i kroz to. je 
vrijeme prošao cijelu okolinu grada, otoke Šoltu, Brač, Hvar, Vis 
i na vrhove se Kozjaka i Mosora uspeo po više puta. Godine 1832. 
štampao je prof. Petter u Zadru svoje djelce »Botanischer 
Wegweiser in der Gegend vonSpalato in Dalmatien« 
u kojem bilježi biljke splitske okoline alfabetskim redom, isbrajajući 
1037 bilina. Isbraja ih latinskim imenima, dodaje vrijeme cvatnje, 
osobito točna staništa, . nužna sinonima, a što je od osobite vrjed- 
nosti, dodaje latinskim imenima, i »narodna« imena bilja, koja je 
| pribilježio u Dalmaciji, na &iju’se floru obazire u cijelom djelcu, koje 
zaprema u 16° 143 stranice sitnotiska. 
U nijednom kraju Dalmacije nije flora tako bogata, kao u 
okolini Splita, zato ima Petterovo djelo i s te strane osobitu vrjed- 
nost. Poluotok na kojem leži grad Split, seže do drevnoga Trogira 
