41 
i najplodniji je kraj u cijeloj Dalmaciji; Splitsko polje seže od Po- 
ljica do Solina, a Solinsko od Splita do Trogira. U okolini Splita 
ima mnogo vinograda, u ovima njiva, poljca, plodna i neplodna 
tla; ima oko grada rudina, oko Poljuda morskih pličina, uz So- 
linčicu vlažnih livada; ima u okolini lapora, pjeskara, a ponajviše 
vapnenca po kojemu raste najznačajnije i najređe bilje; ima krasa, 
umejaka, okomitih stijena, osamljenih pećina. Morska je obala tu 
i tamo opružena, puna naplava ili pijeska, ali je i strma i krševita. 
Ima oko Splita vršaka, vrhova i golemih kamenih planina kakove 
su Kozjak i Mosor. Osobita je točka vrletni Klis sa okolinom, no 
botanička je basta »Monte Marian«, kojemu je prof. Petter 
pronio ime na daleko i široko. Tko nije taj vrh upoznao po Pet- 
teru, upoznao ga po Visianiju ili po Schlosseru i Vukotinovicu, 
kad je uzeo u ruke djelo »Flora Croatica«. Ovi botaničari 
nisu nikada bili u Dalmaciji, ali su iscrpili Visianijevo djelo »Flora 
Dalmatica«. U Petterovu » Wegweiseru« nema skoro stranice, 
na kojoj nije pribilježeno ime »Monte Marian«. 
Na pećinama Šantine pada u oči mjeseca rujna Ephedra 
fragilis var. campylopoda Stapf u koje su visave grančice 
prepune koraljnih plodova. U raspuklinama buji i medonosna bre- 
sina (Satureia montana); visokom stabljikom po kojoj se lišće po- 
redalo piramidalno, pada u oči postjenak (Campanula pyramidalis), 
svojim blijedo-modrim zvonastim cvijetovima. Uz pećine buji poput 
snijega bijeli Teucrium Pollium, tu miri zlato-žuto smilje 
(Helichrysum italicum.). Grmove povija opojno mirisava bijela 
+oza (Clematis Flammula); uz put se modri vranjemil (Plumbago 
europaea). Pod grmljem porasla je Osyris alba, koja je takodjer 
puna koraljnih plodova, dok je diraka (Paliurus australis) povila 
tetiviku (Smilax aspera). 
Od grmova dosta je običan po pećinama jasen crni (Fra- 
xinus Ornus), od papradi ribica (Asplenum Trichomanes), no 
najkrasniji je ures stjenama Centaurea Ragusina i gospina 
kadulja (Inula candida). 
Spuštajući se od kapelice Betlehema prama kapelici sv. Jere, 
ostaje putnik kao prikovan, kada zagleda cijelu šumu aloga (Agave 
americana) pod kojom je kameno tlo pokrila Opuntia vulgaris, 
vrsta samonikla kaktusa. Batva od aloge budu i do 5 m. visoka, 
a pet eksemplara u prebujnom cvijetu gledao sam II. kolovoza 
g. 1907. 
