42 
S južne strane Marjana raste još ovo drveće i grmlje; Ces- 
mina (Quercus Ilex), pucalina (Colutea arborescens), žutika (Coro- 
nilla emeroides), vrijes (Erica mediterranea), krušina (Prunus Ma- 
haleb), šmrika (Juniperus oxycedrus), smrdljika (Pistacia Terebinthus 
i P. Lentiscus), šipak (Punica granatum), oskorušvica (Pirus amyg- 
daliformis), kozji jabučić (Rhamnus rupestris), čičerica (Rhamnus 
infectorius), brnistra (Spartium junceum), krka (Ephedra Nebrodensis 
var. Villarsii), mrtvina (Myrtus communis), koprivić (Celtis 
australis). Ovi grmovi i stabalca ne zbijaju se u rpe ili guštike, 
već rastu ponajviše pojedince. S istočne strane Marjana znamenito 
je mjesto »Torrette«. To su pećine poznate puku kao »Glavice«, 
kojima ne spada samo onaj skup na kojima stoji jedna kulina, već 
i njihova okolina. Ovo mjesto bilježi prof. Petter često, no ono 
leži već podaleko od Marjana; tu ima bilja, koje drugim stranama 
manjka, ovđe raste u živicama i zimolez ili biser-drvo (Ligustrum 
vulgare), kojemu se botaničar nebi nadao. 
Istočna strana Marjana gubi svoje prvobitno lice i malo po 
malo će ga isgubiti. Tu se na žalost botaničara započelo zagaji- 
vanjem i uređenjem umjetnog perivoja, koji za ljubitelja flore neće 
nikada biti ravan »prirodnomu perivoju« južne strane. Obronak i 
podnožje istočne strane zapremilo je gradsko prigrađe Velika Varoš, 
a ville i ljetnikovci sve se to više uspinju. Krase i umejci ostali su 
dosada netaknuti, no flora im nije tako bujna i raznolična kao sa 
južne strane. Kultura bora uništila je prvobitno lice flore, jer na 
tlu, koje na gusto pokrivaju iglice, nema botaničar ništa tražiti. 
Bilje, koje je nekoć raslo na zagajenu prostoru, preselilo se uz rub 
staza, putova i kolnika što vode na vrh Marjana kao n. pr. Stachys 
salviaefolia, Inula candida, I. viscosa, Carthamus lanatus, Onopordon 
illyricum, Eryngium amethysthinum, Fumana procumbens, Silene 
Tenoreana, Marrubium candidissimum, Dianthusi itd. Po krasama 
se razbuja!o smilje, Salvia officinalis, Scolymus hispanicus, ali i 
dešpik (Lavandula spica), koji bude na palac debeo, a krošnja mu 
više od metra široka. Od gojena bilja ima tu vitih i mrkih čem- 
presa, ima raznobojnih leandera, ima maslina, dakle bilina, koje su 
i u zimi zelene. 
Od Telegrine rasploštuje se Marjan u krase i umejke, koji 
sežu do Betlehema. U umejcima su vinogradi, dok su krase pune 
razdrobljena kamenja među kojim se pribrala zemlja — crljenica. 
Sjeverna strana vrha je krševita, prama moru pokrivena vinogra- 
