44 
tinska«. U Zadru 1909. p. 119). Zemlje-težatnice ima ponajviše u 
vinogradima, ali nije Cista, veé pomijeSana sitnijim kamenjem. 
Najviše grade za floru vrha Marjana pribrao je prof. Petter, 
po kome je pisao i Visiani, ali ima biljaka, koje je ovaj za 
Marjan zabilježio »prvi«. Mjeseca svibnja, a g. 1868. krene u 
Dalmaciju Tomo Pichler iz Lienza i iskrca se 5. svibnja u 
Splitu odkuda je poduzimao izlete na sve strane, no »prvu« eks- 
kurziju upriličio je 6. i. mj. na Marjan, uzpevši se na nj sa strane 
južne, dok je po drugi puta uzlazio sa strane sjeverne. Pichler 
ubrao je mnogu rijetku biljku, a u cvijetu i Centaurea ragu- 
sina. Kako ne bijaše pisanju potpuno vješt, uredio i spremio je 
njegov putopis za štampu I. C. vitez Pittoni.! Pichler zove 
vrh Marjan »botaničkom bašćom« i žali, da je cio mjesec 
dana došao prekasno. 
Godine 1876. krene iz Beča put Dalmacije G. C. Spreitzen- 
hofer koji si je za svoje ekskurzije odabrao dvije točke: Split i 
Vis. Iz prvoga grada pošao je do Solina, Klisa, Omiša, odkuda je 
krenuo do Dvarja, u Poljicima. Iz Splita upriličio je prvu svoju 
ekskurziju također na Marjan sa južne strane 13. svibnja prije 
podne, a po podne sa strane sjeverne. Pošlo mu je za rukom, da 
je našao novih bilina kao Asteriscus aquaticus, Crepis rubra, Orni- 
thogalum narbonense, Crupina crupinastrum, Sedum anopetalum, 
. Trifolum scabrum, Echinaria capitata i još nekoje?. I Bogoslav 
Jiruš, bivši profesor botanike na hrvatskom sveučilištu, nije minuo 
vrha Marjana kad je g. 1877. došao u Split, a došao u drugoj po- 
lovini ožujka, kako mi to svjedoči po njemu sabrano bilje, koje je 
pohranjeno u generalnom herbaru botaničko-fiziologijskoga zavoda 
spomenutog sveučilišta. Profesor Jiruš boravio je u Splitu više 
dana, jer je 27. ožujka ubrao Hesperis glütinosa, 30. i. mj. 
Hutchinsia petraea; 1. travnja Linaria parviflora; 9. i. 
mj. Tordylium apulum; 19. travnja Salvia horminum itd., 
a nekoje bilje i kasnije, no rek bi, da je došao »prerano«. 
Zaslužan je po floru Marjana i C. Studniczka,? koji je u 
* Thomas Pichler’s Reise nach Dalmatien und Montenegro im Jahre 
1868. (Oesterreichische botanische Zeitschrift, XIX. Jahrgang, Wien, 1869. p. 
150.—159. 
5 Ga C Spreitzenhofer: Reise nach Dalmatien (Verhandlungen d. 
k. k. zoologisch-botanischen Gesellschaft in Wien. Jahrgang 1876. XXVI. 
Band. Wien ‚1877. p. 95) — 
°C. Studniczka: Beiträge zur Flora von Süddalmatien. (Verhandl- 
ungen d. k. k zool.-bot. Gesellsch. Wien 1890. Band XL., I. p. 55.—84.) 
