45 
južnoj Dalmaciji, a navlastito u Boki, boravio punih osam godina 
proučavajući floru od Trogira do Budve. Mnoga bilina svijedoči, 
da bijaše i na Marjanu. 
Studniczkova mi radnja odaje, da mu Petterov.» Wegweiser« 
bijaše nepoznat, jer nekoja staništa bilježi ponovno, kao n. pr. za 
Avena sempervirens, Lavandula spica, Centaurea ragusina, Fedia 
echinata, Poterium spinosum i druge. Nekoja mu staništa nisu 
označena »točno«, jer navodi samo riječi »Am Monte Marian« 
ili »Monte Marian«. Ovo se mora žaliti to više, jer te oznake 
zapadaju i nekoje rijetko bilje. 
Ja sam na Marjanu bio tri puta; prvi puta 19. rujna g. 1905., 
kojom sam prilikom uzlazio sa strane istočne, krenuo do Telegrine, 
obašao tu krase i pošao do Sv. Jere, ali na žalost našao »malo«. 
Po drugi puta išao sam istim pravcem II. kolovoza g. 1907., a 
našao »još manje«, jer sam i ovaj puta došao prekasno, no zato 
sam došao u horu mjeseca lipnja g. 1908., kad sam ljetnu floru 
našao u najbujnijem razvitku. 13. lipnja pošao sam kao prvi i drugi 
puta; 14. lipnja uzlazio sam sa južne strane kroz vinograde, masli- 
njakom i borikom i krenuo u Split sa strane istočne. 15. lipnja 
pošao sam putom od tvornice cementa prama zapadu cijelim pod- 
nožjem vrha i onda se uspeo strmcem kraj grebena pod visoke 
griže i prezadovoljna se srca povratio u Split. Istoga dana poslije 
podne sabirao sam bilje oko Kamena i krenuo do Poljuda, dok 
sam 14. lipnja u isto doba dana ispitao morsku obalu Marjana sa 
zapadne strane. Moje i mojih prethodnika ekskurzije ponukale me, 
da složim floru vrha Marjana, u koliko nam je dosada poznata, i 
da na njezino prezanimljivo bilje upozorim domaće i strane bo- 
taničare. 
Uvjeren sam, da će se na Marjanu naći još biljaka, navlastito ta- 
kovih, koje rastu oko Splita kao n. pr. Oenanthe pimpinelloides, Seseli 
montanum, Rapistrum rugosum, Clypeola jonthlaspi, Peltaria alliacea, 
Matthiola incana, Linum corymbulosum, Arabis turrita, A. hirsuta, 
Silene galliia, Cerastium brachypetalum, pa možda i ona krasna 
Bellevalia romana, koju je Jiruš ubrao 29. ožujka g. 1877. 
na »Rivijeri sedam kaštela«, pa i gdjekoja iz Solina ili vrletnoga 
Klisa, no ovđe pribrano bilje svijedoči, da je flora vrha Marjana 
ne samo zanimljiva, već i bogata i značajna. 
U Topuskom, 16. kolovoza 1908. 
