Naučne i književne vijesti. 
J. Hadži: Die Entstehung der Knospe bei Hydra. Mit zvei Tafeln. 
»Arbeiten d. zoolog. Institute Wien u. Triest«. T. XVIII. Heft. 1. April 1909 
Sasvim je općenito mnijenje, koje se svuda i nauča, da je pupoljak 
u Hydre, kao u opće u svih Hydroida izbočina obih tjelesnih listova ekto-i 
ento-derma, te se pupanje svodi na uzdužno dijelenje. Na temelju teoretskog 
razmatranja o kličnoj (germinalnoj) plazmi postavio je Weismann postulat, 
da pupoljak ipak ima da postaje ne samo iz jednog lista, nego što više samo 
iz jedne stanice, te bi pupanje bilo jedna vrst partenogenetskog razvoja. 
Weismann-ov učenik Lang pokazao je, da u Hydre i još nekih Hydroida 
pupoljak postaje samo iz jednoga i to vanjskoga lista. Izvodi Lang-ovi nisu 
ali primljeni, nego s više strana opovrgnuti. 
Pomno istraživanje najranijih stadija postanka pupoljka pokazalo je, 
da pupoljak odista ne postaje iz obih tjelesnih listova, ali niti onako, kako 
bi to po Langu imalo biti. Za pravo ne postaje pupoljak ni iz jednog od 
obih glavnih tjelesnih slojeva, nego iz nediferenciranih, embrionalnih stanica, 
koje se nalaze među bazalnim odsjecima ektodermalnih epitelijalnih stanica. 
Na mjestu pupanja umnažaju se indiferentne stanice. Jedan dio urine se 
među epitelijalne ektoderme stanice, a drugi putuje kroz pograničnu lamelu 
rivajući se među entodermne epitelijalne stanice. Na taj se način epiteliji 
pomlađuju i rastu tvoreći pupoljak. Prema svom postanku i karakteru pri- 
padaju indiferentne stanice srednjem tjelesnom sloju te sačinjavaju meso- 
dermalni mesenchym. 
Osim kod Hydre još je samo kod jedne Hydromeduse (po Chun-u) 
opažan sličan način postanka pupoljka. Prema tome je autor bio sklon oba 
slučaja t. zv. atipičnog pupanja uzeti kao neke iznimke. Međutim su u 
tom smjeru nastavljena istraživanja dovela autora na drugi put, na drugi 
način shvatanja prirode pupoljaka, s obzirom na njihov postanak. Prema 
tom novom shvatanju, o kojem će danom prilikom biti još govora, dalo bi 
se pupanje svesti na neku vrst partenogeneze, dakle u poslednjoj liniji na 
spolno plođenje, premda ima u Hydroida nesumnjivo, kako to vlastita istra- 
živanja pokazuju, dosta takovih, koji se umnažaju putem tipičnog pupanja 
t. j. daje pupoljak izraslina obaju tjelesnih slojeva materinskoga organizma. 
Sa starim shvatanjem pupanja neda se slučaj Hydre i Margelida nikako do- 
vesti u sklad, proglašenjem obih iznimaka riješenje bi pitanja bilo samo 
suspendirano. Dr. J. H. 
