23 
zmiju nađem i kako da je uhvatim, jer nije tu bilo šale; naš je 
crnogrug najopasnija evropeljska ljutica, a ova muzejska nije činila 
iznimke. Muzejski je laboratorium, kao i sve druge radionice, na- 
trpan svakovrsnih predmeta: sanduka malih i velikih, caklenog po- 
. suđa, slame, pamuka, hartije itd., drvlja pa po svim kutovima. — 
Odlučih se dakle, da je ištem, iza kako se potpuno uvjerih, da 
zmija kroz vrata radionice nije mogla izaći. Sam, bez ikakve po- 
moći, jer ne bi nitko bio uljegao u radionicu za sve blago, stanem 
odmicati i prenašati sve one stvari, pomno rasgledajući svaki pred- 
met i kut; ali uzalud mi bijaše muka, od zmije nikud ni traga! 
U to mi otiđe pogled na sobin prozor, kog jedan dio bješe onih 
dana ostao otvoren, i pomislih, da se zmija mogla možda popeti, 
te pasti dolje u jedan hodnik, koji opstoji pri stražnjemu temelju 
općinske. palače. Obuzet tom neugodnom misli, uputim se da siđem 
dolje, te da po rečenom hodniku živinu tražim, nu u času, kada 
otvorih vrata radionice, učini mi se, kao da nešto šušne, ondje kod 
vrata, na jednoj polici, koja natrpana kao i ostale, raznih stvari, 
nije baš pregledana bila. Pogledah ondje bolje i razveseljen, da sam 
je napokon našao, viđeh našu zmiju u kutu, savijenu u kotaču, 
naperene glave i spravnu, da se brani. Pošto radi njezina položaja 
nije bilo načina, da se bez pogibelji rukom uhvati, umotam pamu- 
kom šiljak jake i duge Stipalice (pincete), s namjerom da zmiju za . 
vrat uhvatim. Kada zmija vidi prama sebi onu nepoznatu spravu, 
stane se strašno uvijati i šikćati; ujeda štipaličin pamuk! Hitro ja 
tada povedem Stipalicu put lijeve, a zmija će za njom; vratim brže 
bolje štipalicom na desnu i svatim s njome, na usadu glave, zmijin 
vrat. Pomoću tada i lijeve ruke, izvučem je mukom iz ugla, gdje 
se bila nastanila i odnesem je trenutkom u krletku, gdje ne pre- 
stane bjesniti za toliko doba, i tako strašno, kako je ne viđeh 
nikad, da bijesni. 
Moram ovđe opaziti. da zmija za izaći iz krletke, morala se 
okomito popeti za više od dvije trećine svoje duljine, jer plohe kr- 
letke iznašaju 50 cm. visine, što nijesam opazio nikad, da je uti. 
nila, ne samo ova, a ma ni bivša nemirna zmija, koja nikad ne 
dopre do rešetke krletkina pokriva. Naša se zmija očito popne uz 
brid krletke, a jedan put gore, bješe njom lako sići s druge strane!. 
X 
> a 
1 O ovome dogadjaju nisam prije kazao, a razumije se zašto: Crno- 
krug bijaše živ! Sada je sigurno, da neću drugoga dobaviti. 
