NI 
godina i u toplu vrelu u Podsusedu, sučelice kapeli sv. Martina sa 
Neritina nigrina Kuč, koje je sada zasuto. 
Rod: Melanopis Fćr. 
M. Esperi Fćr. U Bosutu kod Nijemaca ubrao 17. rujna go- 
dine 1906. Erjavec bilježi za Savu M. acicularis Fer. 
II Red: Conchifera. 
Rod: Unio Philipps. 
81. U. Batavus Nils. U močvarama i u ritovima oko 
Erduta i druguda. 
II. 
Rod „Pomatias“ Studer u hrvatskoj 
malakofauni. 
»Prinesci malakologiji hrvatskoi« (p. 103.) bi- 
lježe nam iz roda Pomatias ove _ vrste: P. Patulum Drap. 
(Rijeka, Povilje), P. maculatum Drap. (Susedgrad, Goljak, Stu- 
bica u Zagorju, na Huni (?) i Rijeci) i P. cinerascens Rossm. 
var. rurgidulum Ziegl. »bez« oznake staništa, i var. fascia- 
- tum Kut. (Na Velebitu.) 
U »franceskom« popisu ove su vrste: P. septemspiralis 
Razoum. (P. maculatus Drap.), sa »novim« staništima: Zagreb, Ozalj, 
Karlovac, Slunj i Klek (leg. Erjavec); P. cinerascens Rossm. 
sa staništima: Oštarije i Senj (Erjavec); P. Croaticus Zel. 
Slunj, Brinje (»ne« Brinj), Plitvice, Perušić, Klek (Erjavec) i P. 
scalarinus Villa. Belska dolina, Moravice (Sabljar) i Senj 
(Erjavec), dok je P. patulum otpao kao i odlike od P. ci- 
nerascens. 
U toliko nam bijaše taj rod poznat do g. 1870. iz Hrvatske, 
no kako su vrste toga roda navlastito zastupane u zemljama oko 
o Sredozemnoga mora, osobito u Mediteranu, bilo se nadati, da će 
se njihov broj umnožiti, što se u istinu i dogodilo, jer sam za to 
našao obilato polje u okolini grada Bakra, u hrvatskom primorju i 
Gorskom kotaru. Nesamo, da su moja izučavanja do onda poznatih 
vrsta staništa umnožila, već sam bio tako sretne ruke i našao »nove« 
+ 
