99 
preda se, da na njemu opaža i uči, te da u svoje vrijeme posluži 
onome, čemu se upravo posvetio. 
Moglo bi se možda reći, da je medicinar time, što je ušao u 
čisto. medicinsko polje, prestao biti prirodoslovcem, jer mu je pri- 
rodoslovlje služilo kao sredstvo samo, da postigne svoje medicinsko 
zvanje. Da tome nije tako, razlogom je već i to, što je naučivši 
prirodoslovne discipline vet time po sebi medicinar postao priro- 
doslovac, a iz daljnjeg našeg izlaganja uvjerit ćemo se, da je kao i 
docniji liječnik ostao u punom smislu u svom specifičnom djelo- 
vanju i pravi prirodoslovac. 
I kod najobičnijeg pa i najkompliciranijeg medicinskog posla 
misli i radi liječnik kao pravi prirodoslovac. N. pr. nakupi li se u 
čovjeku gđe god kakve bilo patološke tekućine i liječnik odredi u 
takvom slučaju, među: ostalim, kakvo salinsko sredstvo za čišćenje, 
Tom zgodom je liječnik i fizičar, u ovoliko: Koncentrirano salinsko 
sredstvo, da bi se i potrebna isotonija uspostavila, povuče naglo iz 
najbliže okoline, dakle iz crijeva, toliko tekućine, koliko je potrebno. 
Istodobno je podražuje posljedica ta, da crijevo veliku masu tekućine iz 
sebe naglo izpusti. I time je organizam postao za veliku količinu 
tekućine siromašniji i ta se tekućina otkud god bilo imade nado- 
mjestiti. Ne dozvolimo je izvana, to će je organizam naknaditi odande 
gđe je u tijelu najviše ima, a gđe je najmanje treba, dakle s mjesta, 
gdje se je naša pathološka tekućina nalazila. Kod ove male pie- 
skripcije ne zaboravlja liječnik misliti i na osmosu. 
Drugi primjer, iz kojeg ćemo vidjeti, da je liječnik i u diagno- 
stici svojoj ostao prirodoslovac, neka bude ovaj: Kod pregledanja 
srca n. pr. moraju nam biti zakoni akustike i mehanike potpuno 
poznati, a uvjek i u pameti. Percussija i auskultacija srca iziskuje 
ne samo znanje iz akustike, nego za dobre medicinske zaključke i 
primjenu toga znanja. Nastupi li n. pr. na srcu ili kojoj žili mjesto 
zvuka šušanj, to će liječniku biti dužnost, da kao phyzičar izvidi, koji 
je uslov nastupio, da je došlo do konkretne promjene, jer zna da 
u poznatoj elastičnoj cijevi pod stanovitom brzinom određena koli- 
čina tekućine u istom pravcu i položaju jednako teče; koji od ovih 
uslova je poremećen, ima liječnik ustanoviti. da svoju anatomsku 
diagnozu može postaviti. 
Velika većina diagnostičnih instrumenata pri uporabi u me- 
dicini sili liječnika da poznaje mehaniku, optiku, akustiku, chemiju 
itd., ako hoće njima uspješno raditi. 
