Naučne vijesti. 
Thalassidroma pelagica; L. (Olujnica) kod dubrovačkih obala. Prošaste 
godine, dne 14/XI. bješe uhvaćen na »Porporeli«, kod dubrovačke luke, jedan 
primjerak gore navedene vrste. Sasvim ružna vremena radi, što vladase za 
nekoliko dana u jadranskom moru, ptica stigne tako iznemorena, da pade 
na obalu i pusti se, od nekih dječaka, što se onde namjere, da je rukom 
uhvate. Kupljena poslije od g. Miletića, još je živa u muzej donešena bila. 
Ove godine pako, muzej će primiti i drugog primjerka iste vrste, uhvaćena 
u Stonu malome (mjesto ne daleko od Dubrovnika\. — Ovo je bilo večeri 
dneva 11/X., a jugovina, koja bjesniše u našem zalijevu onih dana, bješe po 
podne popustila, radi česa, gosp. Medi odluči, kad omrkne, da ide ribati na 
svjećalo (noćno ribanje s ognjom). Nakon malo, iza kako bi upaljen oganj 
na lađi, eto ptice gdje doleti 1 pade kao mrtva u lađu kod samih trepilja, 
koji nosaše oganj, od koga je naravno ptica namatana i bila. I ovaj pri- 
mjerak, kao i onaj lanjski, bješe toliko iznemoren, da ga se rukom uhvati, 
življaše neke dane u kući rečenog gosp., poginuvši mu baš kad ga nošaše, 
da ga pokloni dubrovačkome muzeju. 
U ovim slučajevima zanimivo je mislim to, što ova ptica, premda vrla 
i prava olujnica, bi svladana u našem zaljevu od južne oluje, kojom se ko 
zna kako i za koliko dana boraše; možda da nam dođe i iz sredozemnog 
mora, gdje je vrsta, kako je poznato, obična naselica, dok je u jadranskome 
rijetka ili slučajna. Ovo posljednje bilo bi potvrđeno i od vijesti raznih orni- 
tologa, a što se tiče ovih naših primjeraka, mogu reći, da su jedini, što 
sam vidio kod nas, kao što mogu svjedočiti, da nije bilo lovca ni ribara u 
Dubrovniku, koji bi se spominjao, da je kadkod ovu pticu motrio, a dapače 
nije bilo ni jednog, koji je vrstu i poznavao! 
Oba se ova primjerka čuvaju u ornitološkoj domaćoj zbirci muzeja 
Dubrovnik, 20/XU. 1910. 
1:3. Kosić. 
O „bilinom oku“. Od najstarijih vremena pa sve do nedavna mislilo 
se, da postoji ogromna razlika između bilina i životinja, da je jaz 
između njih nepremostiv, jer da se životinje giblju, a biline se nikako ne 
mogu gibati. To je mnijenje već zastupao i Aristotel. Novija istraživanja 
u botanici zadala su smrtni udarac ovom krivom mnijenju koje je već Ho- 
ockovo otkriće (1660) jako oslabilo, otkriće naime, da su biline građene od 
stanica, ćelija, svejedno kao što su to građene i životinje. Novija su botanička 
istraživanja dokazala, da i biline mogu izvađati gibanja i to u povodu vanj- 
skih (tzv. paratonička gibanja) i u povodu nutarnjih razloga (tzv. autonomna 
as 
