115 
autor grijesi. Hidroidi kao dosta jednostavni, prirasli organizmi pokazuju 
veliku plasticnost, a po tome i fluktuirajuću varijabilnost. To se u prvom redu tiče 
njihove veličine i njihovih dužinskih razmjerja. Sam autor navodi dosta opa- 
žanja, koja to jasno pokazuju. Zato se ne možemo složiti s auto- 
rom, kad tako olahko postavlja novi varietas. To se u prvom 
redu tiče tobožnjega novoga var. od Lafoca dumosa (Flem), Sars, za k oji 
nota bene ni sam autor nije na čistu, ne radi li se samo o ne- 
zraštenim, mlađim oblicima tipične forme. 
Ni s onim ? var. od Sertularella polyzonias nije stvar sasvim na čisto 
izvedena. I u tom slučaju nisu autoru gonoteke predležale, te preostaje osim 
razlike u veličini čitavoga kormusa (ta postoji 1 između eksemplara istoga 
oblika ali razne dobe) poglavito u nekim dužinskim izmjerama, ali za ispo- 
redbu s aberantnim oblikom potrebnih data nema. Varijabilnost u obliku 
teka i sam autor navodi. Iz slika pak ne možemo ništa razabrati, od one tri 
teke od ? var. svaka je malo drugojačija, pa je između sl. 2. i 3a. razlika 
vrlo mala. 
Moram prigovoriti samovoljnoj promjeni imena vrste od Sertularia se- 
cunda na S. meneghini (bolje meneghinii) jer imenu secunda pripada ne- 
sumnjivo prvenstvo. Naprotiv bi se moralo Allmanovoj vrsti S. secunda ime 
speciesa promijeniti. To bi odgovaralo pravilima određenim po intern. zool. 
Kongresu 1901. 
Od oblika drugih grupa, koje se, neznam zašto, na Hidroide nadove- 
zuju, spominjem lijepu medusu Drymonema dalmatina, koju je poznati HAF- 
CKEL po primjercima s Hvara još god. 1879. i poslije točno opisao i lijepo 
narisao, a sada autor taj opis djelomično ponavlja. Ulovljena je u Kotorskom 
zaljevu u neznatnoj dubljini. 
Tu se zatim na dugo opisuje jedan kratkorepi rak (Neptunus sangui- 
nolentus M. Edw.). To bi imala biti novost za Adriju i za Mediteran u opće. 
Po samom autorovom na vodu bio je taj oblik doslije poznat 
samo iz Indijskog oceana Jedan jedini primjerak toga raka 
uhvaćen jejoš god 1896. u riječkoj luci za petrol ej. 
Kadi toga, što je rak uhvaćen živ hoće autor da ga upiše u red stal- 
nih stanovnika našega mora. Tome se moramo najenergičnije usprotiviti. Tim 
što je on živ uhvaćen nema on još prava na našu zavičajnost. Na takav 
način ne želimo našu faunu bogatiti i kititi se tuđim perjem. Što je rak živ 
uhvaćen, a »nije možda kojim stranim brodom mrtav donesen i tamo bačen«, 
to nije dosta valjana svjedočba njegove nove zavičajnosti. Gdje je tu ostala 
kritičnost? Zar nije mogucei što više najvjerojatnije, dajetaj 
primjerak, kao mladiliizraštento je svejedno. dospio živ 
skojim brodom obraslim algama? Zar.bi to bio prvi slučaj? Put 
od Indijskog oceana do nas je direktno otvoren od kako imamo Sueski pro- 
kop. Mislimo, da ćemo to autorovo našašće na pravu mjeru 
reducirati, ako nazovemo Neptunus sanguinolentusa našim 
slučajnim gostom. 
Koliko se slažemo s autorom, kad briše Gonoplax angulata (kratko- 
repi račić) kao posebnu vrstu, te je dodjeljuje kao var. vrsti G. rhomboides, 
što su međutim i stariji autori već davno učinili, a mlađi zaboravili, samo 
se 
x 
