BLACKSVAMP — BOMULL 



13 



Bläcksyamp, m,, ett slägte bland 

 Skifsvamparne, hvars samtliga arter 

 hastigt upplösa sig i en svart, bläcklik 

 vätska: Coprinus Fb. 



Bläddrerot, f., slägtet Utricularia 

 L., vattenväxter med hårfint delade, 

 blåsbärande blad, hvilka hälla örten 

 flytande i vattenytan under blomnin- 

 gen. Blommorna äro tvåläppiga och 

 försedda med endast två ståndare. 



f Bläror, f. pl. ^ Tarald. 



Bläsa, f,, en ettårig, med Molla 

 vanligen förvexlad ört, men närmare 

 beslägtad med Amarant genom sitt 

 fröhus, och lätt känd af sina hvitfläcki- 

 ga blad. Amarantus Blitum L., nu förd 

 till slägtet Euxolus Rafin. Jfr Bot. utfl. 

 2: 113, 



Bo ingår i namnen på en mängd 

 växter af Hålkblomstriges familj, så- 

 som Gråbo, GuUbo, Rödbo (nu Binka), 

 Boört. Då alla dessa hafva många små 

 blommor inom gemensam hålk, torde 

 ordet bo här hafva betydelsen »nidus». 



t Bocklblad^ n., ett vanligt växt- 

 namn, men tillagdt de mest skilda väx- 

 ter, t. ex. Blacken (Skåne), bladen af 

 Konvaljen (Smal.), slägtet Rams {Po- 

 Z?/(/o«o«rt7w)ochKärleksörten(»Bocke- 

 bläcke»). 



Bockhorn, se Brandkorn. 



Bockrams^ se Rams. 



Bockrot, Norrl. = Äng-anis. 



Bockskägg", n. 1) De greniga ar- 

 terna af svampslägtet Clavaria L. 2) 

 Öfversättning af det Grekiska Trago- 

 2)ogon; detta namn har dock aldrig in- 

 gått i allmänna språkbruket, utan den 

 odlade arten af slägtet Tragopogon L. 

 kallas Hafrerot. 



f Bocksvärd, n., Gotl. = Svärds- 

 lilja. 



Bofls (Tysk. Bofist), m., svamp- 

 slägtet Bovista (l.), föga skildt från de 

 egentliga Röksvamparne. 



Bohon Upas, ett för sina giftiga 

 egenskaper namnkunnigt träd på Java: 

 Antiaris toxicaria Leschen. 



Bohyete, n., rätteligen Bokhvete, 

 ett bekant sädesslag, som har sitt 

 namn af frukternas likhet med bok- 

 ållon: Fagopyrum esculeidum Moknch. 

 »Bohvetet gifver bina mera honung än 

 någon annor ört». Linnés Sk. resa 97. 



Bok, f., det vackraste af^våra in- 

 hemska löfträd, tillhörande Allonträ- 

 den: Fagus silvatica L. Bildar stora 

 skogar i södra Sverige. Kallas äfven 

 Rödbok, till skilnad från Annboken. 

 Bokens frnktskålar kallas Gjortar, 

 sjelfva frukterna .4/Zo??.. —I bokens skug- 

 ga kunna spädare plantor ej uppväxa. 



i skygd af den lummiga boken 



du hvilar. 



ADLERBETH 9. 



Anm. Med det i bibeln omnämnda 

 bokträdet kan omöjligen förstås vår Bok, 

 bvilken ej växer i Orienten, utan snarare 

 en art Ek, liksom det Grek. (ijtjyoq är 

 en art af detta träd. 



Bolltistel, m., en tistelväxt med 

 i klotform samlade blommor, omgifna 

 af eget blomfoder: Echinops sphcero- 

 cephalus L. Kallas äfven Tistelboll. 



Bolmrot, f., Vesterg. = Sprängört. 



BollllYäxter, en talrik familj 

 bland Tvåhjertbladsväxterna, med fem 

 ståndare, fästa på den sambladiga, re- 

 gelbundna kronan, och tvårummig 

 frukt, dels fröhus, dels bär: Solanacece 

 Juss. De flesta af hithörande växter 

 äro narkotiska och giftiga, såsom Bolm- 

 ört, Tobak, Spikklubba, Dvalbär (.4- 

 tropa). 



Bolmört, f., en allmän, giftig, 

 stinkande, klibbig ört med smutsgula, 

 inuti mörkådriga blommor: Hyoscya- 

 mus niger L. Rötterna likna Palster- 

 nackors, hvaraf örten äfven benämnes 

 Vild Palsternacka. Som Bolmörtens 

 rötter äro mycket giftiga, måste de 

 noga skiljas från Palsternackans. 



Bomull (Tysk. Bawimoolle), t, en 

 hvit, mjuk, tradig ludd, som omgifver 



