BRANDROST — BRUNKULLA 



15 



vus Fb. 1 bibeln räknas den till lands- 

 plågor: Amos 4: 9; Haggai 2: 18. 



Brandrost^ se Rost. 



Braxenblomster, se Bräsma. 



Braxengräs, n., en under vatten 

 växande Groddtrådsväxt, med syl-lika 

 blad, närmast förvandt med Braken- 

 växterna : Isoétes lacustris L. — Brax- 

 nen anses under lektiden från sjö- 

 bottnen upprota Braxengräset, som då 

 flyter upp på vattnet. Se Linnés Fl. 

 Svec. n. 951. 



f Bredkrasse, m. = Bitterkrasse. 

 Namnet är en mindre passande öfver- 

 sättning af Lepidium latifolium L. 

 «u.yH*,e^T Bremle, Skåne := Lingonris. 



Bresilja, f., ett färgstoft, som er- 

 hålles af flera Amerikanska trädslag: 

 Röd Bresilja, äfven Fembock kallad, 

 fäs af Ciesalpinia echinata Lam., m. fl.; 

 Blå Bresilja, äfven kallad Kampesch, 

 bekommes af Hcematoxtjlon campechi- 

 anum l.; Gul Bresilja, se Gelbholz. 

 Af Bresiljan säges Brasilien erhållit 

 sitt namn, ' 



Bresil! och du, Kampesch! kring edra 

 vikar sträckt, 



Den färgträdsskog, som än på silkets 

 väfda drägt 



Med sina spånors saft dess ritningar 

 bestrålar 



Och än palatsens golf i mosaiker målar. 



- OXEXSTJERNA 2: 132. 



Å7ini. Ofvan -anförda, såsom färgstoft 

 allmänt kända benämningar har jag an- 

 sett nödigt att upptaga; men deremot 

 har jag icke funnit lämpligt att antaga 

 Svenska namn på de trädslag, af hvilka 

 de förmodas vara erhållna, emedan dessa 

 icke kunna växa i Sverige. 



Bringbär, n., Vesterg. ocb fler- 

 städes = Hallon. 



Anm. Namnets hänsyftning är om- 

 tvistad ; Wahlenberg anser det rätteligen 

 vara Brinkbär. Snarare bör det (såsom i 

 Vermland) vara Brinnbär, i likhet med det 

 Jemtländska Brännbä)', emedan Hallon 

 bäst frodas på svedjeland; men snarast 

 skulle jag vilja antaga, att det är för- 

 vandt med Brambär, Brombär, Biumbär. 

 Ett orätt uttal eller en felaktig uppteck- 

 ning är Hingbär. 



Brit se lök, se Sankt Britse lök. 

 Brombär, se Bringbär. 

 Brosklaf, se Laf. 

 f Brud och Brudgum = Får- 



kummer. 



Brudborste, Smal. = Borst-tistel. 



Brudbröd, n., en art af slagget 

 Spirea, med mycket sammansatta, tin- 

 delade blad, bvita blömvippor, söta, ät- 

 liga rotknölar: Spircea Filipendula L. 

 Kallas äfven Svinbröd, Svinkrässla, 

 Galteknapp, Somilla m. fl. 



Anm. I Linnés Sk. resa, s. 238, anföres 

 ett märkligt exempel på växtnamnens 

 förvexling i folkspråket. I en trakt af 

 Skåne, der Konvaljen ej växte, hade man 

 öfverfört detta namn till Brudbrödet, 

 ehuru ej den aflägsnaste likhet finnes 

 mellan dessa växter. 



f Brudgran = Brudsporre. 



f Brudgum-pors, Blek. = Lopp- 

 ört. 



^ f Brudgumsknappar, Smal. = 

 Äkervädd. 



f Brudljus, Blek. = Flugsporre- 

 blomma. 



Brudsporre, m., i allmogespråket 

 Brudgran, prydliga växter af Nosse- 

 växternas familj, med röda blommor, 

 som hafva långa sporrar i ett ax: Gym- 

 nadenia R. Bk. 



f Brudtyål, m . = Brännande Pil- U 

 ört. 



Brumbär, se Bringbär. 



Brumyäxter, Tvåbjertbladsväx- 

 ter med fem kronblad, talrika på fodret 

 fästa ståndare, ocb småfrukter: famil- 

 jen Senticosce L. Hit, höra Hallon, 

 Nypon, Smultron m. fl. Namnet här- 

 ledes af det fornnordiska ordet brum 

 (blad, löf), emedan frukterna vanligen 

 sitta bland bladen. 



BrunliTen, se Hven. 



Brunkulla, f., en mest i Jemtland 

 växande art af Nossefamiljen, skild 

 från alla öfriga arter genom sina svart- 

 bruna blomax : Niyritella angustifolia 



