26 



FETROT — FIOL 



och, anses för ett medel mot skör- 

 bjugg. 



Hvit-fetknopp, lätt skild från öf- 

 riga genom hvita blommor: S. al- 

 bum \,. 

 f Fetrot, f., enligt Wahlenberg = 

 Vallört, 

 f Fet-tistel = Mjölkfibla. 

 Fibla, f., Fibleväxter {Cickoria- 



cece Vaill.), en gemensam benämning 

 på alla Blomhålksväxter med utdrag- 

 na, tunglika blomkronor (mest gula), 

 hvarföre alltid ett epitet tillägges ordet 

 Fibla. För öfrigt har detta namn blif- 

 vit öfverfördt äfven till slägtet Häst- 

 fibla för den yttre likhetens skull, 

 ehuru dess diskblommor äro pipiga. 



Anm. Namnet Ur mycket gammalt. Is- 

 ländskan har fif/f, m. (således borde det 

 nj-a ordet snarare vara bildadt ^bel än 

 fibla), och ännu på 1600-talet skref en 

 Svensk författare (Tillandz), obekant med 

 Isländska språket, Fifier, pl. 



Fiblebrand, se Brand. 



Fiblespira, f., en med Klofiblan 

 förvandt ört, med hela blad och i klase 

 sittande blomhufvud : Intijbus prcemor- 

 sus Fu. 



Fikon, n., den läckra frukten af 

 Fikonträdet, en i Medelhafsländerna 

 växande och hos oss i orangerier od- 

 lad art af slägtet Ficus : F. Carica L. 

 — Icke hemtar man . . . fikon af tistel. 

 Matth. 7: 16. 



Fikonträdets växt och grenars ojemn- 

 het 

 Förlåts vid fruktens smak och sötmans 

 Ijuflighet. 



OXKNSTJERNA 2: 154. 



Indiska Fikon, frukten af Cactus 

 Opuntia L. 



Fikor, f. pl., Dalsl. = Klöfver. 

 Hvitfikor, Hvitklöfver ; Rödfikor, Röd- 



klöfver, o. s. v. 



Fingerhatt, m., ett prydligt ört- 

 slägte af Skeplingsväxternas familj, 

 med stora, snedt klocklika blommor. 

 Vår inhemska, ofta odlade art har pur- 

 purröda blommor: Digitalis purpurea 



L. — På Gotland föres namnet äfven 

 till Allmänna Blåklockan. — Finger- .-ji 

 borgsblumma och Fingerborgsört äro 

 öfverflödiga synonymer. fc^- 



Fing-er-nunneört, se Nunneört. 



Fingersvamp, m., benämning pä 

 upprättstående, köttiga, mycket gre- 

 niga arter, utan hatt, af slägtet, Cia- 

 varia L. Fingersvamparnes grenar äro 

 trinda; flera arter ätliga. 



Fingerört, f.j ett artrikt slägte, 

 tillhörande Brumväxterna, med saft- 

 lösa frukter, talrika småfrukter utan 

 borst: Poteniilla L. Af dess arter hafva 

 Blodrot, Silfverört och Tok sjelfstän- 

 diga namn. Bland de öfriga förtjena 

 särskildt nämnas : 



Femfingerört, Silfverfingerört (P. 

 argentea L.), med upprätt stjelk, alla 

 bladen femfingrade, liksom hos 



Refvig Fingerört {P. reptans l.), 

 men hvilken har nedliggande, refvig 

 stjelk. 



Vår-fingerört (P. vema l.), med 

 stjelkbladen trefingrade. 

 f Finnborst = Stagg. 



Finnbär, 



bären af Haftorns- 



busken. 



Finnkarv, m., en i Finnmarken 

 växande Umbellat: Conioselinum Gme- 

 lini Fb. Roten är aromatisk och har 

 säkert verkande medicinska egenska- 

 per. 



t Finnskägg, n. = Stagg. 



Finsk Ingefära, se Mossrot. 



Fiol, f., ett gemensamt namn pä 

 flere Koi-sblomstrige växter med blå 

 eller gredelina blommor. Brukas der- 

 före endast i sammansättningar. Från 

 dessa växter måste noga skiljas det 

 vidt olika slägtet Viola l. 



Anm. För att skilja nämnda växt- 

 grupper skrifver jag Fiol för de först- 

 nämnda och Viol för de senare. Detta 

 öfverensstämmer ock med vanliga ut- 

 talet, hvartill kommer, att Fiol är inf ördt 

 ur Tvskan, men Viol från Latinet. 



