FIORINGRAS — FLOKS 



27 



f Fioringräs, n. = Kryp-hven. 



Namnet är nyligen infördt i ekonomi- 

 ska skrifter. 



Fjellbär, n., frukten af en i fjell- 

 byg,cler allmän art af Mjölonris, med 

 årligen affallande blad: Arctostaphylos 

 (dpina Speexg, 



Fjellklillt, m., ett slägte bland 

 Näglikeväxterna, med enblommiga 

 stjelkar och parvis tiotandade, enrum- 

 miga fröhus : Wahlbergeli a Fr. 



Fjell-ljung", m., en halfbuske, till- 

 hörande Ljungväxterna, liknande Kråk- 

 riset, men med ägglika blå blommor: 

 Phyllodoce ccerulen (l.). 



f Fjellrapa, f, = Dvergbjörk. 

 Fjellskära, f., en med Ängskäran 



förvandt ört, men med fjäderlikt frö 

 fjun, på undre sidan hvitludnablad och 

 blå blommor: Saussurea alpina Dec. 



Fjellsyra, f., en från örtslägtet 

 Syra nyligen skild art, med två pistil- 

 ler (de egentliga Syrorna hafva tre) : 

 Oxyria digyna (l.). Fjellsyrans blad 

 hafva en ganska behaglig syra. 



Fjelltåtel, m., ett med Tåteln när- 

 förvandt slägte, men har alla blom- 

 morna tvåkönade och glatta blad : Vahl- 

 odea atropurpurea Fk. 



Fjellyicka, f., en fjellväxt af Ärt- 

 växternas familj, parbladig med udd- 

 blad utan klänge och med gula blom- 

 mor: Phaca frigida L. 

 ^ Fjell vippa, f., en vacker fjellväxt 

 7 af Brumväxternas familj, med snöhvita, 

 åttabladiga blommor lika Hvitsippans, 

 men med småfrukter liknande Vippor- 

 nas: Dryas octopetala L. 



Fjädergräs, rätteligen Fjäder- 

 borstgräs, n., Sveriges utmärktaste 

 grässlag, med mycket lång, tjäderlik 

 borst: Stipa pennnta L. Växer endast 

 i Vestergötland. 



f Fjäderkål och dylika endast i 

 högre trädgårdsspråket brukliga be- 



nämningar äro otaliga och anses af 

 mig ej förtjena upptagas i en allmän 

 ordbok öfver Svenska språket. 



Fjädern äglika, se Näglika. 



Fjällnarf, m., ett slägie bland 

 Narfväxterna, skildt från öfriga genom 

 fjäll under de enkelt motsatta bladen: 

 Lepigonum Fr. 



Fjällticka, se Ticka. 

 Fjällört = Vätteros. 



FjärYa, f., en på hafsstränder vä- 

 xande ört af Skrufblomstriges familj, 

 med isgrå, liksom af rimfrost öfver- 

 dragna blad, hvarför den i Norge äfven 

 benämnes Hilsko (af Isl. hela, rim- 

 frost) : Stenhammaria maritima Reich. 

 — Namnet Fjärva är egentligen lånadt 

 från Norskan {fjera, strand, strand- 

 brädd). Jfr Hilsko. 



Flen, m., Flengräs, n., ett frodigt 



gräs, liknande Rör, växande pä våta 

 ställen: Digraphis arundinacea Trix. 

 Benämnes äfven Fläck, Rörfläck (Rör- 

 flok, enligt Wahlenberg). Flenen är 

 ett ypperligt, mycket gifvande foder- 

 gräs. 



Flenkampe, se Kämpe. 



FlenÖrt, f., en allmän, stinkande 

 ört af Skeplings växternas familj, med 

 knöliga rötter, hjertlika blad: Scrophu- 

 laria nodosa L. — Genom förvexling 

 har namnet i Vesterbotten blifvit öf- 

 verfördt till Skelörten och Röllikan. 



f Flockört benämnes i Dalins ord- 

 bok slägtet Caucalis L., men namnet 

 är obrukligt och dessutom obehöfligt, 

 ty ingen art är inhemsk eller i något 

 afseende utmärkt. 



f Floliår = Hornserf. 



Floks, m., en ört af de Hålkblom- 

 striges familj, med blad liknande Ham- 

 pans och med röda blommor: Eupa- 

 '^^torium cannabinum L. — Liljeblad kal- 

 lar växten Flåckel; men Floks (som 

 torde härleda sig från \s\. flöki, flock, 



ir- "A^t^.^^ ^A^CA^ ^^-^*^ 



