28 



FLOTAGRAS — FOCK 



tätt, tofs) är det i folkspråket brukliga 

 namnet. 



Flotagräs, n., en art af slägtet 

 Igelknopp, med mycket långa, smala, 

 på vattnet flytande blad: Sparganium 

 iiatans L. »Flotgräs . . . flöt med ändarne 

 af bladen, och under starkaste stormen 

 bröt så vågorna, att vattnet stod helt 

 spegelklart så långt detta gräset växte». 

 Linnés Vestg. resa 268. — »Han mår som 

 ko i flotagräs», Småländskt ordspråk om 

 en som har allt fullt opp. Jfr Linnés 

 Fl. Lapp. p. 273. 



Flugblomma, f., en till Nosse- 

 Vcäxterna börande ört, bvars mörka 

 blommor likna tlugor: Ophrys Myodes 

 (L.). »Dess blommor äro så lika flugor, 

 att en okunnog, som får henne se, skulle 

 tro, att 2 eller 3 flugor sutto på stjelken». 

 Linnés Öl- resa 45. 



Flugblomster, rätteligen. Flug- 

 sporreblomma, f., en art af slägtet 

 Sporreblomma, med blad liknande Li- 

 nets och gula blommor med lång spor- 

 re : Linaria vulgaris Mill. — Med flug- 

 blomster lagda i mjölk dödar man flugor. 



T Flugfänga, f. = Tjärblomster. 



Obrukligt namn. 



f Fluglin, n. Hvad dermed menas 

 är mig obekant ; troligen Flugblomster. 



Flugsporreblomma, se Flug- 

 blomster. 



Flugsvamp, m., en utmärkt vac- 

 ker svamp med röd hatt, beströdd med 

 hvita vårtor, för öfrigt hvit: Agaricus 

 muscarius L. Man har en stor mängd 

 arter, som föras till samma slägte. 

 Flugsvampen är i hög grad giftig. 



T Flugträd, en benämning på 

 Svartpoppeln då dess blad vanställas 

 af insektbon. 



Flyghafre, m., en vild art af släg- 

 tet Hafre, med ludna frön : Avena fatua 

 L. Växer som ogräs bland säden och 

 är på många orter en verklig lands- 

 plåga. 



vFlåsgräs, Flåsklöf ver = Har- 

 klöfver. 



f Flä, Fläk, se under Flagg, 

 f Fläck, se Flen. 

 f Fläeklaf, utgår, se Laf. 

 Fläder, f., rätteligen Fläderhyll, 



m., en buske af slägtet Hyll, med stora 

 hvita blomflockar: Sambucus nigra L. 

 »Fläderns blommor med sin lukt besvära 

 och förorsaka hufvudvärk hos många. 

 Ganska osundt är det ock att sofva, Uf- 

 ven i fria luften, nära blommande fläder». 

 RETZius 2: G47. 



Fly en sjuklig sömn, hvars anda kring 



din bygd 

 På luften sänker sig i fläderblommans 



skygd. 



OXENSTJERXA 2: 122. 



Fläderväxter, Tvåhjertblads väx- 

 ter med ståndare fästa på den sam- 

 bladiga kronan ofvan det trerummiga 

 fruktämnet, med trenne märken: Va- 

 lerianecB Dec. 



Flagg, m., ett i Skåne (äfven Dan- 

 mark och England) vanligt namn för 

 de svärdlika bladen på Kalmus och 

 Svärdsliljan. I Linnés Sk. resa, s.359, 

 kallas den senare Fläje; men s. 365 

 säges : »Calmus, som mycket växte vid 

 Vrams kyrka, kallades I" lägg, och icke 

 Iris, dem bönderna på åtskilliga ställen 

 blandat till namnet». Men äfven Gly- 

 ceria aquatica Wahlb. kallas Fläjegräs, 

 och otvifvelaktigt är den Norrländska 

 benämningen Flä, Fläk på de upprätta 

 arterna af slägtet Tgelknopp samma ord. 



Flätting, m. 1) = Gumrik-korn; 

 2) ett slägte bland Halfgräsen, med 

 sammansatta, tlattryckta ax: Bhjamus 



PaX7.. 



f Fnockväf, m., ett mikroskopiskt 



svampsliigte. Utgår alldeles. 



Fnösksvamp, m., rättare Fnösk- 



ticka, en pä trädstammar (af Bok och 

 Björk) växande trähård svamp, af hvars 

 inre, lösare massa fnöske beredes : Po- 

 lyporus fomentarius Fk. — Före tänd- 

 stickornas upptäckt var fnösksvampen af 

 största vigt. 



Fock, m., gemensamt namn på 

 svampslägtena Dcedalea ochTrametes, 



