FODERBETA — FRAKEN 



2d 



liknande Tickorna, men med större, 

 oregelbundna porer. De mest bekanta 

 arterna äro : 



Ekefock, träbård: Dcedalea quer- 

 cina Peks. 



Sällefock (Helsingl.), utmärkt för 

 sin vällukt: Trametes suaveolens Fr. 



Foderbeta, se Beta. 



Foderbräken, n., ett slägte bland 

 Bräkenväxterna, växande i form af stru- 

 tar, med från örtbladen skilda frukt- 

 blad: StruthiojJteris germanica Willd. 



Fodersmäre, se Smäre. 

 Fodersvin^ellosta, se Svingel- 

 losta. 

 Foderyicka, se Vicka. 1 



Fogelary, m., en liten ettårig ört 

 af Narf växternas familj, med tre stån- 

 dare: ffolosteum umbellatum L. Fogel- 

 arven är en af de tidigaste vårväxter, 

 hvilken bastigt afblomstrar ocb för- 

 svinner. 



f FogelbOj n., kan väl aldrig an- 

 vändas som växtnamn, men tillägges 

 af Wablenberg den vilda Morroten. 



Fogelbär, Fogelkörs, se Körs. 



Fogelhirs = Hönshirs. 



Fogellim, n., egentligen lim ko- 

 kadt af Misteln, men tillägges såsom 

 namn stundom- sjelf va busken. 



FogelYicka = Kråkvicka. 



FogelÖrt, f. 1) En art af slägtet 

 Slideknä, med små blommor i blad- 

 vecken: Polygonum aviculare L. 2) 

 Namnet tillägges i Österg. örtslägtet 

 Jungfrulin. 



Fredagsbjörk = Dvergbjörk. 



f Fredlös, ett gammalt, nu ut- 

 gånget namn på Frossört ; troligen för- 

 vridet. 



Frier, f. (?), ett örtslägte bland 

 Skeplingsväxterna, med gapande blom- 

 mor ocb öfre läppen hoptryckt: Pedi- 

 cularis L. — Namnet är mvcket gam- 



malt (Isl. fi'er, n. pl., Mösog. frius, 

 frost, köld), nu vanligen öfversatt med 

 Kallgräs, dock icke utdödt i folksprå- 

 ket. — Utom Kung Carls spira (som 

 särskildt upptages) ocb flera fjellörter 

 äro följande tvenne arter allmännare 

 kända : 



Kärrfrier, med upptill grenig stjelk: 

 P. palustris L. Kallas äfven Lievarg 

 i folkspråket. 



Skogsfrier, äfven Granfrier (Wab- 

 lenberg), endast vid roten grenig: F. 

 silvatica L. Benämnes i folkspråket 

 också Grangräs, Granört. 

 i Frillogräs, se Slägfrid. 

 f Frimodig benämnes Konig en- t/f 

 ligt Wablenberg. 



Fromental, m., det i förra seklet 

 allmänt brukliga namnet på Knylhaf- t^ 

 re, nu utgånget, men förekommande i 

 Linnés ocb Retzii skrifter samt i äldre 

 busbållsböcker. 



Den höga Fromental, som härmar haf- 



rens topp 

 Och, liksom skrytande med dubbla 



skördars hopp, 

 Som gräs hör ängen till, med ax är 

 åkren egnad. 

 OXEXSTJER.VA 2: 30. 



Frossört, f., namn på mångåriga 

 örter, tillhörande Sugeväxterna, med "^ 

 tvenne i bladvecken parvis sittande blå 

 blommor: Scutellaria L. — Allmänna 

 Frossörten: S. galericulata l. 



Fruekål, m.=Slåtterfibla. »Landt- 



mannen brukar här neder på åtskilliga 

 ställen, besj^nnerligen vid slåttertiden, 

 att samla bladerna, som då äro störst, 

 samt koka och äta dem alldeles som kål». 

 Linnés Sk. resa 25. 



Fryle, m., ett slägte bland Tåg- 

 växterna, lätt skildt genom sina gräs- 

 lika blad : Luzula Dec. Blommar tidigt 

 om våren. — I vissa orter öfverföres 

 namnet till Spergeln. 



Fräken, äfven Fräkne, n., ett 



egendomligt slägte, tillhörande Grodd- 

 trådsväxterna, med pi^piga, ledade, blad- 

 lösa stjelkar, men oftast mycket gre- 



