32 



GANTORA — GINST 



svårligen kan uteslutas. I folkspråket 

 har det aldrig upptagits. 



f Gantora, f., syues vara rätta ut- 

 talet af ett i Diilarue mycket förbråkadt 

 namn på Böllikan {Galentora, Garn- 

 tora, Gantola). Namnet tillhör icke 

 riksspråket, men torde i lingvistiskt 

 hänseende vara af intresse, såsom sam- 

 mansatt af det mystiska ordet gan. Jfr 

 Ihre och RiETZ. Jag har en gång i 

 Småland hört gantora auvändt som 

 liktydigt med trollkuuta. Se Bot. utjl. 

 2: 116. 



Gasse (sammandragning af Gås- 

 hafre), m., beuämues i Skåne och på 

 Gotland Råglostan. — Härmed be- 

 slägtadt är namnet Gassa-råg (Linnés 

 Sk. resa 78), råg, som uppvuxit sjelf- 

 sådd, blandad med Gasse. 



Anm. Af Liljeblad (se hans Flora, 2 

 uppl. s. 469) är slägtet Orobits l. benämndt 

 Gasse, men detta namn är förkastligt. 



Gatkrasse^ se Krasse. 



Gegal, m., torde vara rätta uttalet 

 för ett i norra orterna brukligt, men 

 i uttal mycket vexlande namn {Gegål, 

 Gegan, Gegnv, Jäger m. fl.) på Aira 

 ccBspitosa L. Härledningen är oviss, 

 möjligen af gigel, ojemn (såsom i »gi- 

 geltänd')), motsvarande växtens öfriga 

 namn : Tof, Bunke. 



t GelbllOlz, m., ett gult färgstoft, 

 som erhålles af en Nordamerikansk 

 växt: Maclura tinctoria Don, beslägtad 

 med Mulbärsträdet. Kallas äfven Gul 

 Bresilja. 



i Geutian^ f., det Latinska Gen- 

 tiana, brukas i apoteksspråket i stället 

 för Stålört. Gentian-vin benämnes äf- 

 ven Baggsöte-vin. 



f Georgin, f., benämnd efter kon- 

 ung Georg III i England, kallas rät- 

 tare DahlsroB, Dahlia. Af denna all- 

 mänt värderade prydnadsväxt har man 

 öfver hundra afarter med egna namn. 



T Geranium, n., är det rent Latin- 

 ska namnet pä Näfva. Det tillägges 



egentligen endast de utländska Pelar- 

 gonierna, hvilket senare namn bör före- 

 dragas, men upptagas blott i bihang 

 till en Svensk ordbok. 



f Getapel, Getbark = Vägtorn. 



f Getblad, Getklofving^, Get- 

 klöfver. Getkål = Blacken. 



t Getmat, m., Nerike =^ Foder- 

 bräken. 



f Getnos, f. = Frossört. Namnet 

 anföres af Retzius, Wahlenberg, Hart- 

 man, men är mig veterligen obekant i 

 folkspråket. 



i Getpors, m. = Sqvattram. Ett i 

 Upland m. fl. provinser brukligt namn. 



Getrams, se Rams. 



i Getrofva, f., Nerike = Foder- 

 bräken. 



t Getstabb, m. l) Vesterg. = 

 Kropp; 2) Verml. = Braken: Pteris 

 aquilina L. 



Getväpling, se Väpling. 



i Gibbergräs, n. = Skogsnäfva. 



Namnets betydelse okänd. 



f Giftträd, obestämdt namn på 

 flera giftiga trädslag i de tropiska län- 

 derna. Jfr Dalins ordbok. 



Gigelsärt, f., benämning pä Ärt- 

 växter med gula blommor och mycket 

 olika långa kronblad ( j fr derf öre i språk- 

 ligt hänseende gigel uti »gigeltänd»). 

 Namnet afser egentligen Lotus corni- 

 culatus I.., men är i folkspråket äfven 

 tillagdt Ängsvialen. 



i Giktgräs, n., Verml. enligt Wah- 

 lenberg = Linnésört. 



-j- Giktrot, f.,. enligt Wahlenberg 

 = Karborre. 



f Giuseng, m., roten af Panax 

 Ginseng, hvilken i China och på Japan 

 så högt skattas som läkemedel, att den 

 uppväges med lika vigt guld. 



Ginst, m., småbuskar af Artväx- 

 ternas familj, med gula blommor, alla 



