34 



GRANFRIER — GRÄS 



det finnes nu planteradt i södra Eu- 

 ropa. 



T Granfrier = Skogsfrier. 



f Gran^räs, i) Medelp. = Skogs- 

 fräken; 2) Dalsland = Skogsfrier. 



f Oranyarg, Granört, Vesterg. 

 och Österg. = Skogsfrier. 



f Graune, n., Gotl. = Ljung. 



Grenmossa, slägtet Hypnum L. 

 Groblad, n. (rättare Grodblad, af 

 Isl. grceba, läka, och ofta öfversatt 

 Läkeblad). I inskränktare mening All- 

 männa Grobladet {Plantago major L.), 

 med breda, glatta blad och smala ax. 

 I vidsträcktare mening hela slägtet 

 Plantago i,., utmärkt genom sin fyr- 

 klufna, hinnaktiga krona, och hvars fle- 

 sta arter hafva egna namn i folkspråket. 

 Kämpegroblad, med breda, ludna 

 blad, aflånga, rödletta ax: P. media L. 

 Kallas i folkspråket Kämpar, Slåss- 

 kämpar. 



Spetsgroblad, med lancettlika, hå- 

 riga blad, äggrunda, bruna ax: P.lan- 

 ceolata L. 



Suttgroblad, se Sutt. 

 f Grodblad, n. = Dyblad. 

 Groddtrådsyäxter, växter som ej 



hafva egentliga blommor och utbildade 

 frön, såsom Hjertbladsväxterna, utan 

 fortplanta sig genom encelliga sporer, 

 hvilka groende förlängas till en tråd: 

 Cryptogamm Jj. PlantceNemecBVR. Spo- 

 rerna likna Hjertbladsväxternas frö- 

 stoft. Hit höra Braken, Mossor, Laf- 

 var. Svampar, Alger. 



Grodnate, m., ett från Ranunkel- 

 slägtet nyligen skildt slägte, i anseende 

 till dess nakna honungsgrop vid kron- 

 bladens klo och för dess tvärstrimmiga 

 fj-ukter: Batrachium (dec). Kallas 

 Älnate af Retzius m. fl., men är vida 

 skild från den äkta Älnaten. Se Nate. 



f Grofkorn, en i Dalins ordbok 

 upptagen, men obruklig benämning på 

 vanligt Korn. 



Grofnate, se Nate. 

 fGroplaf. Utgår, 

 f Gropört = Fyrling. 

 Grusslok, se Slokgräs. 

 f Grynhufvud, n., mögeislägtet 

 Aspergillus Mich., men som det aldrig 

 kommer att af allmänheten skiljas från 

 Mögel, är ej skäl att upptaga det. 

 Gråal, se Arre. 



Gråbo, m., f. (?), ett allmänt ört- 

 slägte, vanligen med findelade, grå- 

 ludna blad, tillhörande Boväxterna, 

 men utan strålblommor: Artemisia l. 

 Afven Malörten tillhör detta slägte. 

 Jfr Bo. 



Allmän Gråbo har platta, endast 

 pä undre sidan gråludna bladflikar: 

 A. vulgaris L. Kallas vanligen Grå- 

 böna, Bönrot, Bunrot, Buris. (I Da- 

 lins ordbok uppgifves, att denna växt 

 äfven kallas Gråben; men ett dylikt 

 växtnamn har aldrig funnits.) 



Fältgråbo har nedliggande stjel- 

 kar, trinda, trådsmala, glatta blad- 

 flikar: A. campestris L. 



Strandgråbo, lik den näst föregå- 

 ende, men med gråludna blad, växan- 

 de på hafsstränder : A. maritima L. — 

 De båda sistnämnda kallas vanligen 

 Bynke. 

 f Gran, n., Norrl. = Ljung. 

 T Gråstarr, se Starr. 

 Gråstenslaf, se Laf. 

 Gråvide, se Vide. 

 f Gräflingshö, Nerike = Ängs- 

 vial. 



f Gran, n., Norrl. = Ljung. 

 Gräs, n., den naturligaste och en 

 af de talrikaste växtfamiljerna; tillhör 

 Etthjertbladsväxterna, men skiljer sig 

 från de öfriga och i synnerhet från Half- 

 gräsen genom pipiga, ledade strån, slid- 

 omfattande blad, agnlika blommor och 

 hinnbeklädda, mjöliga frön: Graminece 

 Jass. »Gräseu i sin simpla drägt utgöra 



