38 



HAFREGEAS — HALLONBUSKE 



Purrhafre : A. strigosa Sohrkb., med 

 ensidig vippa. 

 Bland de vilda, mångåriga arterna 

 är Knylhafre (särskildt anförd) ut- 

 märkt som en ypperlig foderväxt. Jfr 

 Fromental. 



f Hafregräs, n. Dermed menas 

 hos Dalin Knylhafre, men namnet bör 

 utgå. 



Hafreliattj m., en svampväxt, som 

 betäcker den afhuggna stubben af Haf- 

 re: Sarcopodium avenaceum. Fe. 



Hafrerot, f., örtslägtet Tragopo- 

 gon L., tillhörande Fibleväxterna, ut- 

 märkt genom en enkel rad af hålkfjäll. 

 Odlad Hafrerot, med purpurröda 

 blommor: T. porrifolias h. 



Vild Hafrerot, med gula blommor : 

 T. piratensis h. 



Hafreäxing", m., ett Hafren när- 

 förvandt slägte, med vanligen samman- 

 dragen axlik blomning : Trisetum Pers. 

 — Gul Hafreäxing {T. Jlavescens p. 

 Beauv.) är ett godt fodergräs. 



T Hafsgräs, u. Sä kallas stundom 

 Bändling. Hänföres alldeles origtigt 

 till Sargasso; se Gräshafvet. 



Hafshår, n., åtskilliga i hafvet vä- 

 xande, finare Alger. Till Najas L. kan 

 det ej hänföras. 



f Hafs-kål^ m., Alaria esculenta 

 (l.), en med Tång beslägtad hafsväxt, 

 men ej tillhörande Sveriges flora och 

 bör ej upptagas i en ordbok öfver Sven- 

 ska språket. 



Hafslin^ n., ett bestämdt namn på 

 den enkla Conferva Linuni L., redan 

 anfördt af Bromelius (s. 32). 



Haf-slånga = Slänga. 



HafslÖk, m., en art af slägtet Scilla 

 L., växande på Englands och södra Eu- 

 ropas hafsstränder: S. maritima L. An- 

 vändes i medicin, men jag tvekar om 

 namnet bör anses tillhöra Svenska 

 språket. 



Hafssilke^ n., obestämdt namn på 

 finare hafsväxter, snarast Polysipho- 

 nia A(j. och Ectocarptus i.yngb. 



Hafsstarr, se Starr. 



Hafssyra, se Syra. 



Hafssäf, se Säf. 



Hafsvial, se Vial. 



Haf särter, f. pl., Linné=Hafsvial. 



Haftorn (pl. -törnen), n., en på 

 mellersta Sveriges kuster växande tag- 

 gig buske med smala, på undre sidan 

 silfvergrå blad: Hippophaé rhamnoi- 

 des L. Haftornets bär kallas vanligen 

 Finnbär. 



f Hagebok, ett efter Tyskan bil- 

 dadt namn på Annbok. 



Hagtorn (utan pl.), m., ett allmänt 

 bekant buskslägte af Kärnfruktträden, 

 försedt med tornar: Cratcegus L. Man 

 skiljer deraf tvenne arter: 



Rund Hagtorn,med rundac^e, trub- 

 biga blad: C. Oxtjacantha L. 



Spets-hagtorn, med spetsigt fliki- 

 ga blad : C. vionogyna Jacq. 



Hagtornen är ypperst till lefvande 

 häckar. 



Necken 



Blickar fram öfver hagtornshäckeii. 



DAHLGREN 1: 437. 



f Hajtaud, f., Bohuslän = Smör- 

 blomma. 



HalfgräS, n. pl., familjen Cyper- 

 acece Juss., tillhörande Etthjertblads- 

 växterna; likna gräsen, men hafva ole- 

 dade strån, ett stift, frön med hårda 

 skal. Hit höra Ag, Starr, Säf m. fl. 



f Hallborre, m., Wahlenberg = 

 Bitter-fetknopp. 



Hallonbuske, m., ett artrikt slägte 

 af Brumväxternas familj, med ätliga, 

 oftast läckra bär {Hallon), samman- 

 satta af flere gyttrade småfrukter: Ru- 

 bus L. Arterna, dels buskar, dels örter, 

 hafva sjelfständiga namn och upptagas 

 derför särskildt. Allmänna Hallon- 

 busken {R. idceus L.) har röda bär. 



