Sippor och Hvifvor, mest utländska växter under deras främ- 

 mande namn. 



Vid namnens anförande har jag följt den alfabetiska ord- 

 ningen och upptagit de sammansatta under deras begynnelse- 

 bokstaf, då de äro så fast förenade, att de icke kunna upplösas 

 utan att förlora sin betydelse. Sådant är förhållandet med alla 

 slägtnamnen. Men helt annorlunda förhåller det sig med art- 

 namnen, hvilka blott äro ett närmare bestämmande af slägt- 

 namnet. De äro vanligen så löst förenade, att man lika gerna 

 kan säga t. ex. Hvit Sippa, Svart Poppel, Grön Pil m. m., som 

 Hvitsippa, Svartpoppel o. s. v. I många fall låta de icke samman- 

 foga sig med slägtnamnet, t. ex. Äkta, Allmän m. fl. För deras 

 rigtiga uppfattning och urskiljande är det äfven af största vigt 

 att hafva dem samlade under slägtnamnen, hvilka ofta först 

 genom dem erhålla full klarhet och bestämdhet. 



I sammanhang härmed bör jag fästa uppmärksamheten på 

 ett eget förhållande, hvars iakttagande är af synnerlig vigt. Då 

 artnamn tillsättas de sammansatta slägtnamnen, bortfaller van- 

 ligen subjektet i dessa och endast predikatet qvarstår, som slägt- 

 namm Så t. ex. blir af Kajiegräs, Kampegräs, Slokgräs vid 

 sammansättning Angkafle, Angskampe, Bergslok. På samma sätt 

 af Kronlilja, Klocklilja, Krageblomma, Bulleblomster blir Kejsar- 

 krona, Kungskrona, Snöklocka, Prestkrage, Angbulle. En stor 

 del, kanske de flesta, af de enkla namnen hafva på detta sätt 

 uppkommit, hvilket låter historiskt bevisa sig. Så har Starr 

 uppkommit af Starrgräs, Monke af Munkbatt, Vass af H vassrör 

 o. s. v. (I Bot. Utjlygter har jag visat samma förhållande vara 

 äfven med de Grekiska namnen.) Men icke alla ord kunna på 



