HALSGRAS — HARORA 



39 



Församlen mera lätt från hallonbu- 



' skens höjd 



Dess frukt, som bjuder sig, af färg 

 och. vällukt röjd. 



OXENSTJEKKA 2: 53. 



De rödaste hallon jag ärnar dig gifva. 

 NICAXDER 1: 454. 



f Halsgräs, n., Herj ed. = Allmän 

 Stålört. 

 f Halster, Hilster, Hjelster, i 



olika landskap förekommande olika ut- 

 tal af Jolster. 



Hampa^f., en för sina tågor allmänt 

 odlad växt, med skilda kön : Cannabis 

 sativa L. Hanplantan kallas Gållliain- 

 pa, honplantan Fröhampa. Af hampa 

 beredas gröfre väfnader, rep m. m. 



Anm. Ordet brukas ej i plur., utan 

 nyttjas för sådan 2in\'ånån\ng hampständ. 



Hampnässla, se Nässla. 



T Hainpört, f., rätteligen Hamp- 

 dån, se Dån. Linnés Sk. resa 272. 

 I Dalins ordbok hänföres namnet till 

 Floks. 



f Haudkuopp, m., Wablenberg = 

 Fläckigt Nyckelblomster. 



i Hanekam, m. l) ett i folksprå- 

 ket alldeles obekant namn på Rhinan- 

 thus Crisia galli L., af bvilka två sista 

 ord det är en öfversättning ; 2) i Skåne 

 benämning på en art af slägtet Hvifva 

 {^ Prirmila Auricula L.). 



f Hansblomster, se Sankt Hans- 

 blomster. 



f Hansletsbär, -gräs = Natt- 

 skatta. Se Linnés Gotl. resa 209. 



f Harbrodd, m. = Fry le. 



f Hardun, n. = Ängdun. 



Harfloka, f., en liten Umbellat med 

 hela, jemnbreda blad och enkel blom- 

 flock: Bupleurum tenuissimum L. 



f Harfot, m. (Hareqvä, Dalsl.), 

 enligt folkspråket och alla äldre för- 

 fattare benämning både på Kattfots- 

 Örten och Musörten ; men efter upp- 

 gift skall vid Nyköping samma namn 

 öfverföras till Ängsyran. 



t Hargräs, Skåne = Tuftåda. 



f Hargök, ett alldeles falskt upp- 

 gifvet namn. 



Harklöfver, se Klöfver. 



t Harkiimmil, m., Jemtl. =Björn- 

 loka. — Ett särdeles opassande namn. 



Harkål, m., en- ettårig växt, till- 

 hörande Fibleväxterna, men utmärkt 

 genom saknaden af fröfjun: Lapsana 

 communis i.. — Namnet kål är mycket 

 olämpligt, men så allmänt antaget, att 

 det måste bibehållas. 



Harmynta, f., örtslägtet Calamin- 

 tlia Lam., förr förenadt med Timjan, 

 men skildt genom i krans sittande 

 blommor. En art, C. Acinos Clairv., är 

 inhemsk och kallas äfven Hartimjan. 



f Harpungar, m. pl. = Tarald. 



Har-riS, n., en vacker buskväxt af 

 Artväxternas familj, med kantiga gre- 

 nar, gula blommor och håriga fröbal- 

 jor: Spnrtium scoparium L. Harriset 

 växer hos oss endast på de Skånska 

 sandfälten. 



Harsyra, f., en vacker vårväxt med 

 enblommig stängel, rotbladen samman- 

 satta af trenne omvändt hjertlika små- 

 blad, kronbladen hvita, blåådriga : Oxa- 

 lis Acetosella L. Harsyran har en be- 

 hagligt syrlig smak. Harsyror insamlas 

 i mängd för beredande af oxalsalt. 



Hartimjan, se Harmynta. 



i Harull, f. = Ängdun. 



i HarYia, f. (misskrifning förHar- 

 vicka) = Kråkvicka. 



Harväpling, m. = l) allmänt Har- 

 klöfver; 2) Österb. Harsyra; 3) Sv. 

 Bot. Getväpling. 



Haräpple, n., en märkvärdig, un- 

 derjordisk svamp, som till växtsätt lik- 

 nar Tryffeln, men inuti är fyld med 

 svart fröstoft: Elaphomyces Nees. 



\ Haröra, n., Österb. = Konval- 

 jens blad. 



