HINDBAR — HOLT 



41 



f Hindbär, Hin^bär, Hinnbär, 



Vesterg., Skåne = Hallon. Synes vara 

 samma namn som Bringbär, Brinnhär. 

 Se Bringbär. — Prior förkastar allde- 

 les den af Ray antagna härledningen 

 från hind. 



f Hirkenpirk, Gotl., Pirkum, 

 Skåne. Förvridna namn, af Lat. Hy- 

 pericum (Johannesknopp, -ört). 



HirS, m., ett i södra Europa, sällan 



i Sverige odladt sädesslag: Panicum 



miliaceum L. Enligt Linné höra till 



detta slägte äfven följande, som nu 



vanligen äro skilda till egna slägten: 



Blodhirs, ett vackert, merendels 



rödbrunt gräs, med fingerlikt delade 



ax: Digitaria sanguinalis Scop. och 



D. humifusa Peks. 



' Hönshirs, med grenig, ensidig vip- 

 pa: Echinochloa Crus galli (l.). 



Kafvelhirs, med cylindriskt ax: 

 Setaria P. Beauv. 



i Hjernbrylla, f. = Bolmört. 



Obrukligt namn. 



HjertansfrÖjd, f., en odlad, syn- 

 nerligen välluktande art af Mynta: 

 Mentha sativa L. »HjertansfrÖjd kalla- 

 des här (i Vexiö) en Menta, som allmänt 

 fins i trädgårdarne, den somlige borgare 

 brnkte att sätta med vatten uti ett käril 

 i fönstret, der hon förökte sig mycket . . . 

 att hela fönstret stod betäckt med en 

 härlig grönska, som både gaf en angenäm 

 lukt och en skön skugga». Linnés Öl. 

 resa 321. 



Anm. Namnet HjertansfrÖjd tillhör 

 utomlands Melissa l., men hos oss, der 

 Melissa sällan (i Småland aldrig) odlas, 

 är det öfverfördt till Mentha sativa och 

 än i dag allmänt kändt i Småland. Til- 

 landz, född Småländing, upptager både 

 Melissa och Mentha sativa under namn af 

 HjertansfrÖjd. Af anförda ställe hos Lin- 

 né är klart, att denna är den äkta M. 

 sativa, hvilken hos oss förekommer endast 

 odlad eller förvildad. Den är väl känd 

 genom sin på långt håll lätt igenkänne- 

 liga sköna lukt och noga skild af hvarje 

 bondgumma i min hembygd, men af bo- 

 tanisterna förvexlas den med en vanlig, 

 vida skild form af Mentha aquatica l. {M. 

 aquatica v. subsativa fr.), som redan af 

 våra äldre botanister, t. ex. Bromelius, 



rigtigt skildes under namn af Vild Hjer- 

 tansfrÖjd. — Af ett uppenbart missför- 

 stånd har man äfven uppgifvit Hjertans- 

 frÖjd såsom namn på Konvaljen. 



f Hjertblad, n., Dalsl. = Visil. 



HjertbladSYäxter äro växter med 

 tydliga blommor, utbildade frön, som 

 groende utskjuta från örtbladen skilda 

 hjertblad: Plantve Cotyledonece. De för- 

 delas i Ett- och Tvåhjertbladsväxter. 



t Hjertbär, n., Upl. = Ekorrbär. 



Hjertstilla, f., äfven Hjert- \ 



/språngsgräs, örtslägtet Leonurus L. \ 

 bland Sugeväxterna. Vår inhemska art 

 (L. Cardiaca L.) plägar, för bladens 

 likhet med Hampans, i folkspråket äf- 

 ven kallas Hampgässla, och ett annat 

 namn derpå är Asknässla (jfr under 

 Nässla) ; men benämningen Bonässla, 

 som äfven förekommer, föres rigtigare 

 till Ballota (se Bonässla). 



t Hjorthorn, n. = Kråk-krasse. 

 Namnet förekommer hos Franckenius 

 och Tillandz, är äfven anfördt af Wah- 

 lenberg, men brukas icke i folkspråket. 



Hjortron, n., kallas så väl plantan 

 som frukten ai Rubus Ckamcemorus L., 

 bekant för sina välsmakande frukter. 

 Som växten har örtstam, är det af Da- 

 lin bildade namnet Hjortronbuske all- 

 deles orimligt. W\Z^ 



Hjortronet . . . föds i sänka mossars flod. 



OXENSTJERXA 2: 152. 



f Hjortrot, f. = Spenört. Nam- 

 net, bildadt efter Tyskan, är ej bekant 

 i folkspråket. 



i Hjorttröst, f., en från Tyskan 

 upptagen, i folkspråket okänd benäm- 

 ning på Floks. 



HofSTamp, m. l) svampslägtet 

 Onygena Pers., hvars vanligaste art 

 end^ast finnes på ruttnade hästhofvar; 

 'ifen ätlig svamp af Skiflingarnes släg- 

 te, hvilken framkommer vid löfsprick- 

 ningen: Agaricus gambosus Fr. 



Holt, se Hult. 



