IIYLSLAF — HASSLEKAL 



45 



kommer slägtet Sambucus L. En buske 

 deraf (S. nigra L.) kallas nu vanligen 

 Fläder; men benämningen Hyll bibe- 

 bälles för slägtets andra, med örtstam 

 försedda art (S. Ebulus l.), bvilken kal- 

 las Sommarliyll. Jfr Ättiksbär. 



f Hylslaf, bos Liljeblad namn på 

 slägtet Sphcerophoron Pers. Utgår all- 

 deles. Jfr Kraslaf. 



HylSTäxter, Tvåbjertbladsväxter 

 med fem ståndare på den sambladiga 

 kronan och med tvenne enskaliga, långs 

 efter uppspringande fröbylsor: Ascle- 

 piadece R. Br. 



Hålkblomstrige, se Blomhålks- 

 växter. 



•h Hållbär, ett alldeles obestämdt 

 ^ namn, som tillägges vilda, icke ätliga 

 bär, i Småland Besksötans, i Roslagen 

 dem på Pa7'is quadrifoUa L., o. s. v. — 

 Trollbär, Ormbär, Villbär kunna an- 

 ses som synonymer. 

 ^ Hållsknoppar, m. pl. = Knyl- 



bräcka. y>Saxifraga granulata kallades 

 Hållsknoppar, rötterna torkades, pulve- 

 riserades ocli intogos af bönderna i pleu- 

 risie». Linnés Öl. resa 61. 



Hållsrot, f. 1) Örtslägtet Aristo- 

 lochia L., tvåbjertbladsväxt med egen- 

 •^ domligt bildade, strutlika blommor ocb 

 vidt krypande rötter, bvarigenom den 

 inhemska {A. Clematitis L.) blir ett be- 

 svärligt ogräs. — 2) I Halland namn 

 på Alant. 



f Hålrot, se Hålört. 



f Hålsgräs, hos Linné^Halsgräs. 



f Hålört, f., Corydalis cava (l.). 

 Se Nunneört. Namnet förekommer hos 

 äldre författare, men är nu obrukligt. 



Hårdved, m. Detta namn tillkom- 

 mer rättast buskväxten Röda Kornel- 

 len, men kan ej antagas som slägt- 

 namn för Korneli, emedan den andra 

 inhemska arten af detta slägte är en 

 ört (se Hönsbär). I folkspråket föres 

 namnet kanske oftast till Try. Jfr Lin- 

 nés Sk. resa 265. 



Hårkullor, f. pl., Öland = Stor 

 Knoppört: Centaurea Scabiosa L. 

 Hårlaf, se Laf. 



Hårnacker, m. pl., Ölands Visil. 



Håruate, m., en med Nate när- 

 beslägtad växt, med hårlika blad och 

 skaftade frukter: Ruppia L. Alla arter 

 af Hårnate växa i hafvet. 



Hårserf, m., lik den näst föregå- 

 ende, men har han- och honblommor 

 skilda och blott en ståndare: Zonni- 

 chellia L. Hårserfven är en liten, i vat- 

 ten nedsänkt växt. 



Hårtandsinossa, Hårtofs, i Da- 



lins ordbok efter Liljeblad upptagna 

 namn, förtjena icke ens omnämnas. 



Hårväxter, m. pl., Vesterg. = 

 Hästfibla. 



f Hårört, f., hos Liljeblad olämp- 

 ligt namn på Hornserf. 



Hägg, f., ett med Körs närbesläg- 

 tadt Stenfruktträd, med vackra hvita 

 blomklasar och små svarta bär: Cera- 

 sus Padus Dec. Häggens bär hafva en 

 mycket sammandragande smak. 



Häggen, som i skogen 



Var först med blommor klädd och sist 

 med frukter mogen. 

 OXENSTJERXA 2: 152. 



Hällebräken, n., en liten finluden 

 Bräkenväxt, växande i bergspringor: 

 Woodsia ilvensis R. Br. 



Hälleknopp, m. {Hällegräs obruk- 

 ligt) = Hvit-fetknopp. Ehuru blott 

 ett provinsnamn (i Småland, Dalsland), 

 torde detta synonym böra upptagas. 



Hängeväxter {Amentacece L.) äro 

 träd eller buskar med blommorna i 

 bangen, t. ex. Ask, Björk, Ek, Hassel, 

 Vide. 



f Hära, f.. Dalarne = Stagg. 



Hässlebrodd, m., ett välluktande 

 gräs, med yfvig vippa och enblommiga 

 småax: Milium effusum L. 



Hässlekål, m., en art af slägtet 

 Blåklocka (Hässleklocka), som är en 



