50 



JORDKNOPLE — JUDASORON 



hvilka närma sig Humlens, som enligt 

 våra äldste botaniske författare. Men 

 i folkspråket föres det till Brunörten 

 (Dalsland), Röllikan (Dalarne), Gull- 

 klöfvern (Småland) och Johannes- 

 knoppen (Skåne, enligt Linnés Sk. 

 resa 319). 



JordknÖple^ n., en liten lågväxt 

 / ört, hvars frukt liknar Lin, med hvil- 

 ket slägte den af Linné förenades : Ra- 

 diola millegrana Sm. 



Jordkrona, f. Af Linneas talrika 

 * namn i folkspråket är detta det enda 

 som kunde förtjena upptagas i riks- 

 språket; hennes systematiska namn 

 blefve då Linnés Jordkrona. 



Jordkrypa, J., Vesterg., ett pas- 

 w^ sande namn pä Äkta Ärenpris. 



f Jordlefver (hvit, röd o. s. v.) 

 = Klöfverslägtet. Namnet uppgifves 

 ^ från Vestergötland; möjligen rigtigare 

 Jordrefvor. 



Jordlunga, f., ett slägte bland 

 A Lefvermossorna, med mycket breda 

 blad och skaftade, sköldlika, i kanten 

 stråliga frukter: Marchantia L. 



f Jordmandel j m., en i södra Eu- 

 ropa odlad art af slägtet Cyjjerus L., 

 med ätliga rotknölar: C. esculentus L. 

 Emedan den hvarken odlas hos oss 

 eller kommer hit som handelsartikel, 

 tvekar jag, om namnet bör upptagas. 



f Jordmossa {Phascum L.) utgår 

 ^ alldeles. 



f Jordnaile, m., benämnes enligt 

 Wahlenberg slägtet Chrysosplenium L. 

 Namnet är obrukligt och tillkommer, 

 '^^'^ enligt äldre författare, mera lämpligt 

 Hydrocotyle L., men lämpligast, om 

 man vill gifva Svenska namn åt ut- 

 ländska växter, slägtet Umbilicus Deo. 



Jordnöt, f., en art af slägtet Kum- 

 ^ mil, med knöliga, ätliga rötter: Carum 

 Bulbocastanum Kooh. (I Dalins ord- 

 bok förvexlas detta namn med Jord- 

 mandel.) 



Jordpäron ^ Potates. •? 



Jordrefva, f., en ört af Sugeväx- 

 ternas familj, med refviga, krypande ^ 

 stjelkar, njurlika blad och små blåa 

 blommor: Glechoma hederacea L. Jord- 

 refvan användes till bröst-the. 



Jordrök (äfven Åkerrök), m.,ört- 



slägtet Fumaria L., tillhörande Kron- 

 sporreväxterna, med mångdelade blad, ^ 

 axlik blomklase, små enfröiga frukter. 

 Namnet, bildadt efter Latinet, är all- 

 mänt antaget i skriftspråket, men till- 

 hör ej folkspråket. Ii^hemska benäm- 

 ningar äro Gallgräs, Akersilke. 



Jordstjerna, f., ett utmärkt slägte 

 bland Röksvamparne, hvars yttre hylle 

 uppspringer i stjernlikt utbredda fli- 

 kar: Geaster Mich. 



Jordstråla, f., ett slägte bland 

 Lefvermossorna, med strål-likt utbred- 

 da bladflikar: Riccia L. 



Jord svamp, m. Så kallas svampar 

 som växa på bara jorden, i motsats till 

 Trädsvampar, Bladsvampar. De som 

 växa under jorden benämnas Under- 

 jordsvampar. Att särskildt föra nam- 

 net Jordsvamp till Tuber Mioh. är så 

 mycket mera olämpligt som denna eger 

 ett allmänt kändt namn: Tryffel. 



Jordtistel, se Tistel. \f 



Jordvide, se Vide. \/ 



Jordäpple, n. l) En af delning af 

 Buksvamparne, lik Röksvampar, men 

 den inre massan upplöses icke till ett v 

 fint pulver: Hymenogastres Vitt. 2) I 

 Småland benämning på Jord-artskock, 

 i Vermland på Potates. 



f JudasÖron, n. pl., benämndes for- 

 dom pä apoteken en geléartad svamp: 

 Hirneola Auriculn Judce Berk. Växer 

 på Hyll i mellersta och södra Europa, 

 men är ej funnen i Sverige, ehuru upp- 

 tagen i Linnés Fl. Svec. {Tremella Au- 

 ricula L.) 



