KAMBRAKEN — KARBORRE 



53 



Den underjordiska stammen af Kalmus 

 (i vårdslöst uttal Kalmarerot) är myc- 

 ket aromatisk, hettande, använd i me- 

 dicin. 



Kambräken^ n., ett slägte bland 

 ^/ Bräkenväxterna, hvars fruktbärande 

 blad äro inskurna i smala, kamlika fli- 

 kar: Blechnum boreale Sw. (Det i Da- 

 lins ordbok upptagna Eamblad hör hit, 

 men bör utgå, såsom obestämdt.) 



f Kamelblom^ Wahlenberg = 

 Blomvass. Obrukligt namn. 



Kamfertj m., en fast, eterisk olja, 

 som erhålles af ett träd tillhörande 

 Lagerfamiljen: Camphora officinarum 



Nees. 



f KamgräSj obestämdt namn på 

 Kamäxing och Tofsäxing, som bör 

 alldeles utgå. 



Kamillblomster^ n., Kamill- 



blomma, f., en allmänt antagen, efter 

 if Lat. Chamomilla bildad benämning på 

 Matricaria Chamomilla L. (Men den 

 äkta. Romerska Kamomillen, Anthe- 

 mis nohilis L., är en helt annan växt, 

 som i »Svensk Botanik» alldeles orig- 

 tigt förenas med den här ifrågavaran- 

 de.) Namnet har i allmogespråket blif- 

 vit mycket förvridet, såsom Kalablom- 

 ster, Kommenteblomster o. s. v. 

 Kammar^ m. pl., rättare £am- 

 ^/ näfya^ ett från Näfva nyligen skildt 

 slägte, med mycket findelade blad: E- 

 rodium cicutarium Heeit. 



Kampegräs (egentligen Kämpe- 

 gräs), n., lätt urskildt genom sin axlika 

 blomning och sina gaffellikt uddiga 

 småax : Phleum L. — Om namnets an- 

 ledning se Bot. utfl. 3: 234. — Ordet 

 gräs bortfaller i sammansättningar. 

 Flenkampe, m., en mindre art, vä- 

 xande på torra backar: P. phalaroi- 

 des KoEL. 



Ängskampe, ett af de allmännast 

 odlade fodergräs, ofta under det främ- 

 mande namnet Timotej : F. praten- 

 se L. 



Kämpe SChträd, ett Brasilianskt 

 trädslag, hvars ved lemnar blå bresilja. 

 Se Bresilja. 



f Kamtåtel^ m. Detta endast i 

 systematiskt intresse bildade namn ut- t- 

 går alldeles, emedan Koeleria Pees. (se 

 Tofsäxing) icke kan förenas med Tåtel- 

 slägtet. 



Kamäxing'^ m., ett utmärkt gräs, 

 lätt skildt genom sina kamlika skärmar V- 

 under småaxen: Cynosurus cristatus L. 



Kanadabalsam, m., hartset af 

 Kanadagranen {Pinus canadensis l.), 

 ett Nordamerikanskt barrträd. 



Kanariegräs, n., ett odladt gräs- 

 slag från Kanarie-öarna, hvars frön 

 lemna bästa föda åt kanarie- och andra 

 sångfoglar: Phalaris canariensis L. 



Kanel, m., den aromatiska barken 

 af Kanelträdet, från Ostindien: Cin- 

 namomum ceylanicum Nkes. 



Kanelros, se Törnros. 



Kantarell, m., en ätlig och väl- 

 smakande, gullgul svamp : Cantharel- \ 

 lus cibarius Fe. »Chantarellen, en svamp 

 som ätes, . . . var dermed skild ifrån alla 

 af sin slägt, att dess lameller (skifvor) 

 grenade sig». Linnés Vestg. resa 215. — 

 Ordet är Arabiskt: kantar, som bety- 

 der svamp i allmänhet. 



T Kantklocka, f., en sällan bruk- '^ 

 lig benämning på Nässleklockan. 



f Kantknopp = Kantfetknopp : *- 



Sedum sexangulare L. 



f Kantärt, f., en förändring af All- 

 männa Ärten, med något kantiga frön. ** 

 Tillhör trädgårdsspråket. 



Kapris, m., blomknopparne på den 

 i södra Europa växande Kaprisbusken: 

 Capparis spinosa L. 



f Kar bas, m., ett obestämdt och 

 obrukbart namn, af Wahlenberg fördt 

 till Rockentraf, af Retzius till Stink- 

 stallörten, vanligast till unga Björkar. 



Karborre, rättare Kardborre, 



m., ett allmänt bekant örtslägte, till- 



