KATTPATTAR — KLETT 



55 



mycket gammalt och förekommer re- 

 dan hos medeltidsförfattare. 



Allmän Kattost {M. vulgaris Fe.) 

 och 



Liten Kattost {M. borealis Wallm.) 

 hafva nedliggande stjelkar, blommor- 

 na i krans i bladvecken; den förres 

 kronblad äro större än fodret, rödletta, 

 den senares af fodrets längd, hvita. 



Desmekattost, se Desma. 



Rosenkattost {M. Alcea l.), med 

 större, blekröda blommor i toppen; 

 skild från Desmekattosten genom 

 glatta frukter. 



Röd Kattost {M. sihestris l.), med 

 hög, upprätt stjelk, högröda blommor 

 i bladvecken. 



Kors, hvilken stat utaf vaggande stäng- 

 lar, 

 Smörblomster, kattost och gräs i parti! 



DAHLGREX 1: 397. 



f Kattpattar, m. pl., Skåne — 

 Törel. 



f Kattr limpa, f. Benämningen, i 

 likhet med alla dylika parabler obruk- 

 bar som växtnaäin, tillägges de mest 

 skilda växter, såsowSmåborre, Mörkt 

 Kungsljus, Ax-ärenpris m. ti. 



T Kattstöflar, m. pl. = Gulhvifva 

 och (enligt Linnés Sk. resa 210) äfven 

 Höskallra. 



Kautschn^ m., ett segt, slemmigt 

 växtämne, som erhålles af flera mjölk- 

 saftiga träd, företrädesvis af Siphonia 

 elastica Peks. i Sydamerika. 



Eax^ Käxa ingå som stamord i 

 Hundkäx, Hundkäxa och som art- 

 namn i Kaxstäkra. Förekommer i 

 många former i det Engelska folk- 

 språket. 



f Kejpe, Kep (af Lat. Cepa), m., 

 Gotl. och Boh. en art Lök. Se Lök. 



Kejsarkrona, f., en praktfull lök- 

 växt af slägtet Kronlilja, med en blad- 

 tofs i spetsen, från hvilken de klocklika 

 kronorna nedhänga: Fritillaria impe- 

 rialis L. — »Kejsarkronor måste väsa 



här (Simbris) frodigare än på något an- 

 nat ställe i riket, ty de voro satte på 

 hvar enda stol i kyrkan vid gingest- 

 helgen, så att hela kyrkan var dermed 

 majad». Linnés Sk. resa 141. 



Kers, m., Vesterg. blomvippan af 

 Kase (Vass). 



Kikbär, n., bärlika utväxter på En, 

 förorsakade af en liten insekt [Tipula J 

 juniperina), hvilka af allmogen ansetts 

 som medel mot kikhosta. 



f Kik i rammen, Ångerm. = 

 Konvalje. 



Xikärt, f., en i södra Europa odlad 

 ärtväxt: Cicer arietinum L. Afven den- 

 na benämnes Kaffevicka (se der). 



f Killingblomma, f., Gotl. = ir 

 Blåsippa. \ 



£ina, se China. 



Kirs, Eirskål, m., ett mycket 

 gammalt namn på Qvaller. I äldre 

 Tyskan Giersa, nu Giersck. 



f Kivelbast, n., Roslagen = Ti- 

 bast. 



f Klammer-ris, n., en växt, som, 



kastad under bordet i gästabudslag, 

 anses vålla gräl och slagsmål. Sådana 

 mystiska namn föras på olika orter till 

 olika växter; det här ifrågavarande 

 tillägges i Småland Sqvattram, hvil- 

 ken genom sin starka narkotiska lukt 

 möjligen kan bidraga till att åstad- 

 komma omförmälda verkan, men van- 

 ligen föres det likväl till den milda 

 Gulmåran. 



Klasbär, Roslagen = Stenhallon. 



Klason, se Koddon. 



Klett, m., n., torde vara Blåklintens 

 rigtigaste benämning, eller, med art- 

 namn, Blåklett, såsom den i Öster- 

 götland och flerstädes kallas. Se Blå- 

 klint. 



Säden förgicks ; karborren och klettet 

 Bredde sig ut till en skog. 



ADLERBETH 58. 



Rödklett {Centau7-6a Jacea L.), se 

 Knoppört. 



