56 



KLILAF — KLOFVER 



Klilaf, se Laf. 



f KJing-ris, n., Vesterbotten = 

 Dvergbjörk. 



Klint, BÖdkliut, m., en prydlig 

 röd blomma caf Näglikefamiljen, känd 

 genom sitt läderartade blomfoder med 

 långa flikar: Ågrostemma Githago L. 

 Allmän bland vintersäd. »Skånske slätt- 

 bonden . . . anser den råg, hvari mycken 

 klint finnes, för den drygaste i hushållet». 

 KETZIUS 1: 28. 



Elintblära, f., ett med Klinten 

 närförvandt örtslägte, med uppblåst 

 blomfoder, enkönade blommor: Me- 

 landrium Roehl. 



Xlippglim^ m., Silene rupestris L. 



Klocka, se Blåklocka. 



KlOCklilja, f., ett slägte bland 

 Narcissväxterna, med klocklik, sex- 

 bladig kalk, likformiga kalkblad : Leu- 

 cojum L. Se Snöklocka. 



Klockljung, se Ljung. 



Klockrofva = Rapunzel. 



Klock-stålört, se Stålört. 



Klofibla, f., ett med Hökfiblan när- 

 förvandt örtslägte, med upptill afsmal- 

 nande frukter ocb tillbakaböjda blad- 

 flikar: Crepis L. Jfr Fälle. 



Klofving, se Klöfver. 



f Klotblomma, f., ett efter Lati- 

 net nybildadt namn på Glohularia vul- 

 garis L., men obehöfligt, då vi förut 

 ega tvenne inhemska: Berg-skrabba 

 och Blåboll. 



Klotboll, m., svampslägtetSjyAcero- 

 holus Tode; ett mycket passande namn, 

 men svampen är oansenlig, hvarföre 

 jag tvekar om det bör upptagas. 



f Klotin^, m. == Furgräs. 



f Klotsyamp, utgår alldeles. 



Klottån^, Bohuslän, se Tång. 



Kloyicka, f., en liten, hos oss säll- 

 synt ärtväxt, med klolika, ledade ärt- 

 baljor. Fogelklovicka: Omithopus 

 perpusillus L. 



Kloärt, f., ett örtslägte bland Art- 

 växterna, länge förenadt med Back- 

 söta, men skildt genom blomkölens 

 förlängning till en udd eller liten klo, 

 hvarföre namnet måste tilläggas Oxy- 

 tropis Dec. 



Klubbfibla, f., en art af slägtet 

 Arnoseris {A.pusiUa g^etn.), skild från 

 alla öfriga Fibleväxter genom sina upp- 

 till klubblikt svalda stänglar. 



Klubbgräs, n., Österbotten, ett 

 synnerligen passande namn på slägtet 

 Kasedun. Högst olämpligt har man 

 gifvit benämningen Klubbgräs åt Sand- 

 borsten. 



Klubblaf, se Laf. 



t Klyfblad, n., ett af mig fordom 

 illa bildadt namn på svampslägtet Schi- 

 zoiihyllum Fb., hvilket bör utgå. Skulle 

 man anse ett Svenskt namn nödigt, 

 kunde det lyda Klyftsvamp. 



f Klådblomster, se Skabb-blom- 

 ster. 



Klådris (efter Norskan), n., en hos 

 oss endast vid Indalselfven växande 

 buske, som liknar Cypressen : Myrica- ^ 

 ria germanica Desv. 



f Klåkunta, se Blåeld, Blåkunta. 



KlÖfyer, äldre namn Klofvin^, 

 m. (origtigt Klöfvergräs), en i folk- 

 språket allmän benämning på växter 

 med af trenne småblad sammansatta 

 blad, och sannolikt ursprungligen = 

 Blacken {Menyanthes l.), ty Trifolii 

 äldsta namn äro Väpling och Kolla. 

 Numera är Klöfver en så allmänt an- 

 tagen benämning för slägtet Trifolium 

 L., att rättelse vore fruktlös. Klöfver 

 ingår tillika i många andra växtnamn, 

 såsom Klöfverärt, Honungsklöfver, 

 Kråk-klöfver m. fl., hvilka särskildt 

 upptagas. — I nuvarande skriftspråk 

 är Klöfver, som sagdt, slägtet Trifoli- 

 um, ärtväxter med blommor i ett rundt 

 hufvud och med små, mest enfröiga, 

 inom fodret slutna fröbaljor. Såsom i 



