KLOFVEESNARREFVA — KNYTLING 



57 



ekonomisKt afseende vigtiga, måste de 

 allmännare arterna anföras : 



Alsikey klöfver (bättre efter Tyskan 

 Svensk Klöfver), med uppstigande 

 stjelk, rödli-vita blommor: 7; hyhri- 

 dum L. Ypperlig foderväxt. 



Back-klöfver, med upprätt stjelk, 

 bvita blommor: T. montanum L. 



Gullklöfver, Humleklöfver, upp- 

 rätt, med gullgula blomliufvud: T. 

 agrarium L. 



Harklöfver, upprätt, ettårig, med 

 bvitulliga blombufvud: T. arvense L. 

 Hvitklöfver, med krypande stjelk, 

 hvita blombufvud: T. repens L, Od- 

 las till bete. 



Rödklöfver, med upprätta stjelkar, 

 röda blommor: T. pratense L. Den 

 förnämsta bland våra odlade foder- 

 växter. 



Skogsklöfver, med hit ocb dit böj- 

 da stjelkar, högröda blommor: T. me- 

 dium (l.). Kallas äfven Bergklöfver. 

 Vattenklöfver = Blacken. 

 ^/f Klöfver-snarrefva,seSnarrefva. 

 Klöfverärt, f., ett med Klöfver 

 ^ närförvandt slägte, men med långa, 

 flerfröiga, fyrkantiga ärtbaljor: Tetra- 

 gonolohus Soop. 

 i/ Spergelklöfverärt (7". purp^ireus 



Moexch), med röda blommor; odlas 

 under namn af Spergelärt. 

 t/" Strandklöfverärt (T. siliquosus 



Roth), med gula blommor; växer vild. 

 Kna^el^ m., enligt Ihre ett namn 

 på Pors. 

 Knagglestarr, se Starr. 

 Knapp-ag^ m., ett med Ag för- 

 vandt slägte, med alla småaxen i ett 

 hufvud: Schoenus L. 



Knappar, m. pl., benämnas flere 

 växter med plattade blombufvud, före- 

 trädesvis Vädd-arter, äfven Monke 

 och mer oegentligt Knoppört. 



f Knappfjäli^ n., ett åt små mi- 

 kroskopiska svampar gifvet namn, som 

 ej förtjenar upptagas. 



Knappsäf^ f., ett slägte bland Half- 

 gräsen, med ett enda ax, utan fröull: 

 Eleocharis R. Br. Alla arter af Knapp- 

 säfven växa på fuktiga ställen. Se Sälta. 



Knapptåg, se Tåg. 



Knapptång, se Tång. 



Knappyädd, se Vadd. 



f Knarfyel, m., ett mig obekant 

 namn på Exäken. 



Knavel, m., örtslägtet Scleranthus 

 L., små växter med ledade stjelkar, 

 trinda blad och små, kronbladslösa 

 blommor. «Knafvel blommade och dess 

 innerste blomsträngar lutade tillsam- 

 mans åt sina styftor». Linnés Öl. resa 18. 

 — Namnet Knawel linnes redan hos de 

 äldste Tyske botanister. Franckenius, 

 Tillandz och Eromelius haKnaflegräs. 



Knoppgräs = Stor Knoppört. 



Knoppört, f., örtslägtet Centaurea 

 L., tillhörande Tistelväxterna (men våra 

 inhemska arter äro icke taggiga), med 

 strutlika strålblommor. De flesta ar- 

 terna hafva sjelfständiga namn och 

 upptagas derföre särskildt, såsom Blå- 

 klett eller Blåklint, Gulskära, Jern- 

 ört, Storhufvud (Stor Knoppört). 



Knutarv, m., en liten med Röd- 

 arven beslägtad ört, blott afvikande ge- 

 nom blommornas fyrtal : Centunculus 

 minimus L. Namnet föres af Wahl en- 

 berg till Spergel. 



Knylbräcka, se Bräcka. 



Knylhafre, m., en vild, mångårig, 

 men som foderväxt odlad art af släg- 

 tet Hafre, med knölig rot: Avena ela- 

 tior L. 



Knylklocka, se Blåklocka. 



Knyl-solöga, se Solöga. 



Knylvippärt, se Vippärt. 



Knytling, m., en liten, till jorden 

 nedtryckt ört, med gröna, till små kny- 

 ten i bladvecken gyttrade blommor: 

 Herniaria glabra L. Knytlingen fro- 

 das, fast han dagligen trampas. 



