60 



KORSKOVALL — KRASSE 



Kors-kovall, se Kovall. 



f Korskålj m., uppgifves som be- 

 nämning på Svalört (Ficaria Roth), 

 men då denna icke erbjuder någon an- 

 ledning till namnet, måste det bero 

 antingen på missförstånd eller ock på 

 misskrifning i stället för Kirskål. 



fKorsnäta, f., Vesterg. = Hvit- 

 plister. 



Korsört, f., de ettåriga arterna af 

 slägtet Boört {Senecio L.), med in- 

 skurna, flikiga blad och inga eller ock 

 korta, tillbakarullade strålblommor. 



f Korsört benämnas ytterligare 

 1) Ormbär i Bleking; 2) Kors-kovall 

 i Jemtland ; o) slägtet Dån enligt Wah- 

 lenberg. 



Kosmör, se Smäre. 



Kosopp, Kosyainp, m. (origtigt 

 Koticka), åtskilliga arter af slägtet Rör- 

 sopp, i synnerhet Boletus luteus, gra- 

 nulatus och hovinus h., eller arter öf- 

 verdragna med ett segt slem, bvaraf 

 man antagit, att efter deras förtärande 

 af korna mjölken skulle blifva seg. Se 

 Linnés Vestg. resa 274. 



Koträd, n., ett i Guyana växande 

 träd {Taberncemontana utilis Abx.) med 

 ymnig hvit mjölksaft, hvilken är mild 

 och fortares som mjölk. 



KOYalljm,,örtslägtet.l/eZa?wp?/rMTO 

 ^ L., börande till Skeplingsväxterna, ut- 

 märkt genom blott ett frö i hvartdera 

 af fröhusets rum. Hithörande arter 

 hafva i folkspråket flera namn, hvilka 

 särskildt upptagas. 

 , Korskovall {M. cristatum l.), med 



blommor i fyrkantiga ax. 



Landkovall {M. nemorosum l.), 

 ^ med blå, tandade blomskärmar. Ut- 



mäjkt vacker. 

 ^ Åkerkovall {M. arvense. l.), med 



blommor i allsidiga ax, röda, par- 



flikiga skärmblad. 



Skogskovall {M. silvaticum L.) och 

 t^ Ängskovall {M. pratense L.)'ha.iva 



blommorna parvis och ensidigt sit- 



tande i bladvecken; den förres äro 

 öppna, höggula, den senares shitna, 

 hvitgula. 

 Amn. Om ordformen vall, se Via. 



Krageblomma, f.,örtslägtet Chry- 



santhemum L., tillhörande Blomhålks- 

 växterna, utmärkt genom sina sköna, 

 tunglika strålblommor omkring den 

 platta, af pipiga blommor bildade di- 

 sken. — Ordet blomma bortfaller i 

 sammansättningar. 



GuUkrage, m. (Gul Krageblom- 

 ma), med gula strålblommor: Ch. se- 

 getum L. Jfr Solsicka. 



Prestkrage, m. (Prestkrageblom- 

 ma), med hvita strålblommor: Ch. 

 Leucanthemum L. 



Krakm andel, m., mandelkäme 

 innesluten i sitt skal. Se Mandel. 



Kranipfrö, n., frön af Aker-rätti- 

 kan, inblandade i säden, hvilka ansetts 

 förorsaka kramp, dragsjuka. Namnet 

 Kramprättiha (hos Dalin) är obrukligt, 

 öfverflödigt. 



Kransborre, m., tillhörande Suge- 

 växterna, med hvita blommor, som 

 bilda klotrunda kransar omkring stjel- 

 ken : Marruhium vulgäre L. Se Ändom. 



f Kranshirs, m., obrukligt, olämp- 

 ligt namn; kallas rätteligen Kafvel- 

 hirs. 



f Krans-ormbunke utgår all- 

 deles. 



Kransärt, se Ärt. Jfr Kronärt. 



Kräpp, m., ett örtslägte bland 

 Måraväxterna, kändt af sina klocklika 

 kronor. Den hos oss för färgerier od- 

 lade växtens rot lemnar ett rödt färg- 

 stoft: Rubin tinctorum L. 



Kraslaf, se Laf. 



Krasse, m., örtslägtet Lepidium 

 L., tillhörande de Korsblomstrige, med 

 runda, platta skidor och enfröiga rum. 

 I folkspråket ingår krasse i en mängd 

 andra slägtnamn, hvilka särskildt upp- 

 tagas. Äkta krassearter äro : 



