KRAS8ES0MMARGXLLEN — KBUKORT 



61 



Allmän Krasse {L. sativumi..), all- 

 mänt odlad för sin behagliga krasse- 

 smak. Bladen mångklufna. 



Bitterkrasse (L. latifolium l.), 

 med breda, glatta, odelade blad. Kal- 

 las i gamla bibelöfversättningen (2 

 Mos. 12: 8) Bittersalsa. 



Fältkrasse {L. campestre R. Bb.), 

 med odelade, pil-lika, ludna blad. 



Gatkrasse (L. ruderaU l.), liten, 

 med parflikiga rotblad. 



Indiansk Krasse, se Skölding. 



Krasse-sommarg^yllen, se Som- 

 margyllen. 



f Kratstistel utgår. Torde hafva 

 uppkommit genom skrif- eller tryckfel. 



Kremla, f:, ett slägte bland Skif- 

 svamparne, bos bvilket skifvorna äro 

 lika länga, utan inblandning af kortare : 

 Russula Fr. Kremlorna äro i allmän- 

 het giftiga. 



Kreplin^ (krypande Ljung), m., 

 en liten, nedliggande buske, tillhö- 

 rande Ljungväxterna, med sambladig 

 krona och fem ståndare: Azalea pro- 

 cumbens L. 



Erikonträd, n., en art af slägtet 

 Slån, med svartblå, runda, välsmakan- 

 de frukter: Prunus insititia L. Kallas 

 äfven Tysk Slån. 



Krin^elyäxter, Svenska benäm- 

 ningen på familjen Umbellatce L., men 

 vi hafva i detta arbete begagnat nam- 

 net Umbellater, såsom mera kändt. 



Krist-torn (pl. -törnen), n., en 

 buske med läderartade, taggiga, städse 

 grönskande blad: Ilex Aquifolium L. 

 Kristtörnen växa vilda på Jutland och 

 i sydvestra Norge, men uthärda ej på 

 fritt land våra vintrar. 



KroU-lilja, se Lilja. 



Eron-artskock, se Artskock. 



Kronill^ i Dalins ordbok felaktigt 

 för Koronill. Se Kronärt. 



Kronlilja^ f., ett utmärkt örtsläg- 

 te, tillhörande Liljeväxterna, lätt igen- 

 kändt af en honungsgrop vid kronbla- 

 dens bas: F'ritillaria L. {Lilja bort- 

 faller i sammansättningar.) De mest 

 bekanta arterna äro : 



Kejsar-kronlilja = Kejsarkrona. 

 Kungs-kronlilja, äfven Kungskro- 

 na, Kungslilja, Kungsängslilja, Dam- 

 spelslilja: F. Meleagris L. 



Kronsporreyäxter, Tvåhjert- ^^ 



bladsväxter med två små foderblad, 

 fyrbladig, oregelbunden blomkrona, 

 det nedre kronbladet utskjutande en 

 sporre: Fumariacece Dkc. Hysa vatten- 

 aktig saft. 



Kronärt, f. l) En på Öland och 

 Gotland växande vacker buske, tillhö- j^^ 

 rande Artväxterna, med ledade frukt- 

 baljor: Coronilla Emerus L._ — 2) En 

 förändring af våra vanliga Arter, med 

 i krans sittande blommor. Benämnes 

 rigtigare Kransärt. 



Kropp, m., en af våra prydligaste 

 vilda växter, med hög, mångbladig 

 stjelk, lång, purpurröd blomspira : Epi- 

 lobium angustifolium L. eller Chamce- 

 nerion angustifolium Scop. »Kropp var 

 i rågåkrarne vid Rinkaby det svåraste 

 ogräset». Linnés Sk. resa 78. 



Anm. Ingen Svensk växt torde hafva 

 så många namn som denna. Bland dem 

 eger Kropp bestämdt företräde, så väl 

 såsom ett sjelf ständigt namn som för 

 sin härledning af Ang. Sax. kröp, spica. 

 Linné, Retzius, Wahlenberg och alla för- 

 fattare, som förtjena auktoritet, sätta 

 ock detta främst. 



Kroppväxter, T våhjertblads väx- 

 ter med mycket olika utseende, men ^ 

 hos alla sitter fruktämnet under blom- 

 kronan, de fria kronbladen och stån- 

 darne äro fästa i fodrets svalg : Onagra- 

 rice Juss. Hit höra Kropp, Dunört, 

 Hexört m. fl. 



f Krukört, f., ett kostligt exempel 

 på huru af missförstånd de besynnerli- 

 gaste namn uppkomma och sedan slaf- 

 viskt afskrifvas. Af ett gammalt och 



