62 



KRUS KRÅKRIS 



ännu i folkspråket brukligt namn Kä- 

 ring-ruka gjorde man först genom fel- 

 aktig stafning Kärin-hruha, ocli af 

 Tcrulca i stället för ruha (stercus) har 

 man sedan tillskapat Kruhört. 



Krus- ingår i en mängd växters 

 benämningar såsom artnamn, t. ex. 

 Krusmynta, Krustistel m. fl.; äfven 

 till betecknande af artförändringar, t. 

 ex. Kruskål, Krusrenfana, Krussallat 

 m. fl. 



Krnsbräken, n., ett slägte bland 

 Bräkenväxterna, med de ofruktsamma 

 bladen krusiga, men de fruktbärande 

 hela: Allosorus crispus Beenh. 



Krusbär, n., en förändring af Stic- 

 kelbär, med styfbåriga frukter: Ribes 

 Grossularia L. 



Krusfrö, n., hos Bromelius (ej 

 Kruffrö, såsom i Bot. utfi. 3: 243 upp- 

 gifves): Selinum Carvifolia L., med 

 mycket sammansatta blad och flikiga 

 småblad. Namnet har väl afseende på 

 frönas upphöjda åsar. 



Kruskål, se Kål. 



Krusmynta, se Mynta. 



Kruspersilja, se Persilja. 



Krustistel, se Tistel. 



Kruståda, Kruståtel, se Tåda. 



Krutbrännare = Svedt Nyckel- 

 blomster. »Krutbrännare, ett namn, som 

 är makalöst Täl gifvet, ty axet har röda 

 blommor såsom eld, men på spitsen små 

 outslagna svarta blommor, hvarmed bran- 

 den aftecknas«. Linnés Öl. resa 115. 



Krutläskare, m. = Kafveldun. 



»Krutläskare kallade folket (i Marstrand) 

 ej obeqvämligen den bekanta Typha, ty 

 hon liknar det instrument, med hvilket 

 man läskar stycken» (kanoner). Linnés 

 Vestg. resa 181. 



Krydda, f., kallas af allmogen i 

 synnerhet för vällukt odlade växter. 

 Platsen, der dessa odlas, benämnes 

 kryddsäng, och blomsterqvastar, som 

 pläga bindas om söndagarne, kallas 

 kryddqvastar. 



f KryddbÖna, f., käme af Ocotea 

 Puchury Maet., från Brasilien. Offi- 

 cin ell. 



Kryddmynta, f., en ettårig, med 

 Mynta beslägtad ört, men med ensidiga 

 ax : Elsholtzia cristata avilld. Krydd- 

 myntan är införd från Sibirien och nu 

 flerstädes förvildad. Har stark krydd- 

 lukt. 



Kryddnäglika, f., de torkade 



blomknopparne af Caryophyllus aro- 

 maticus L., ett ständigt grönskande träd 

 på Moluckerna. 



Kryddpeppar, m., de torkade bä- 

 ren af Eugenia Pimenta Dec, ett stän- 

 digt grönskande träd i Vestindien. 



Krypböna, se Böna. 



f Krypfloka, se Kärrfloka. 



Kryphven, se Hven. 



Kryptåg, Juncus bufonius L. 



Krypyide = Jordvide. 



f Kråkbjugg, Kråkhvete, 



Kråk-korn (Smal.) tillhöra Björn- 

 mossans många benämningar. 



Kråkbär, se Kråkris. 



Kråkfötter, m. pl., ett namn till- 

 lagdt de mest skilda växter, såsom 

 Kråk-klöfver (Rosl.), Blacken (Ve- 

 sterg.), en art af Alant, Inula salicina 

 L. (Gotl.), Flikigt Groblad {Plantago 

 Coronopus L.) och Kråk-krasse. 



Kråk-klöfver, m., en mångårig 

 ört, närbeslägtad med Fingerört, men 

 med nedliggande stjelk och rödbruna 

 blommor, växande i kärr: Comarum 

 palustre L. Se Linnés Sk. resa 359', 



Kråk-krasse, m., en liten Krasse- 

 växt, med enfröiga, knöliga, icke upp- 

 springande skidor: Coronojms depres- 

 sus MoE.vcn. — Af Wahlenberg benäm- 

 nes den Kråk-klor. 



i Kråklök, m., Nerike = Vårlök. 



Kråkris, n., Kräkling, m., en 

 Ljung liknande buske, men med tre- 



