KRAKSYRA — KUNGSSPIRA 



63 



bladiga blommor ocli svarta bär: Em- 

 petrum nigrum L. Frukterna kallas 

 Kråkbär, Kräkon, Skräkon. Kråkriset 

 är en af de mest härdiga växter mot 

 köld. — Kråkbären blifva i bögsta 

 Norden smakligare ocb ätliga (Wab- 

 lenberg). 



Kråksyra, se Syra. 



f Kråktorn, Kräketorn, n., ett 

 af de många namnen på Vägtorn. 



KråkTicka, se Vicka. 



f Eråkärt, f., ett namn som till- 

 lägges flere Ärtväxter, vanligast Kråk- 

 vickan, men i Österg. Vårvippärten. 



Kråkört, f., Skåne = Tätört. 



Kräftstenslaf, se Laf. 



Kräkel) m., Gotl., en Tångväxt 

 med trinda, jemnhöga grenar: Furcel- 

 laria fastigiata Htjds. 



Kräkling, Kräkon, se Kråkris. 

 Kräkrot = Ipecacuanha. 



KrÖSOnris, n., den i Göta rike van- 

 ligaste benämningen på Lingonris. 

 Frukten kallas Krösa, Kröson, Kröser. 

 Kllbbhyete, n., en art Hvete med 

 ludna småax utan borst: Triticum tur- 

 gidum L. 



Kulla, f., ingår i mångfaldiga pro- 

 vinsnamn på växter i stället för blom- 

 ma; äfven i antagna slägtnamn, såsom 

 Brunkulla, Grönkulla. 



Kullor (plur. af Kulla), i bestämd 

 mening örtslägtet Anthemis L., tillhö- 

 rande de Hålkblomstrige växterna och 

 liknande Krageblommor, men med fjäl- 

 ligt blomfäste. Hit hörande arter äro 

 allmänt bekanta: 



Letkullor {A. tinctoria l.), med gu- 

 la strålblommor. Kallas äfven Färg- 

 kullor; af Tillandz GulaLetblomster, 

 af Wahlenberg Lettblomster. 



Surkullor {A. Cotuln l.), med hvita 

 strålblommor. Likna K amillblommor, 

 men hafva vidrig lukt. 

 hitföres Baldersbrå.) 



Åkerkullor {A. arvensis L.), likna 

 de näst föregående, men äro utan lukt. 



Kummer, m. l) Blomhängena på 

 Hängeväxterna, företrädesvis på Al och 

 Björk. 2) Örtslägtet Gezim L., tillhö- 

 rande Brumväxterna, hvars småfrukter 

 sluta i en lång borst. 



Fårkummer {G. rivale l.), med 



större, hängande, rödbruna blommor. 



Näglikekummer {G. urbanum l.), 



med mindre, upprätta, gula blommor. 



Kummil, Kummin, m. Under 

 detta namn förvexlas två olika växter, 

 nemligen 1) vår inhemska Kärv {Ca- 

 rum Carin L.), som nu vanligen kallas 

 Kummil, och 2) en i södra Europa 

 förekommande snarlik växt, Cuminum 

 Cyminum L., hvilken namnet Kummin 

 rättast tillkommer. Redan Harpestreng 

 kallade den förra Dansk, den senare 

 Tysk Kummin. Som nu intet hopp är 

 att lyckas återinföra det äldre namnet 

 Kärv, vore lämpligast att benämna Ca- 

 rum (i likhet med Tyskarne) Kummil 

 och Cuminum Kummin. 



f Kung'Sl)är, Österg. = Måbär. 

 Kungskrona, Kungslilja, 

 Kungsängslilja, se Kronlilja. 



Kungsljus, n., ett allmänt ört- 

 slägte, med platt, oregelbunden krona 

 och fem olika långa ståndare : Ver- 

 bascum L. Dess inhemska arter äro : 

 Filtbladigt Kungsljus ( V. Thapsus 

 L.), med ulliga, på stjelken nedlöpan- 

 de blad, gula blommor. 



Hvitt Kungsljus (V. Lychnitis l.), 

 med hvita blommor. 



Mörkt Kungsljus (F. nigrum l.), 

 med skaftade blad, ståndarsträngarne 

 brunludna. ^^ 



Kungsspira, Kung Carls spira, 



f., en ståtlig ört af slägtet Frier, med 

 tillsluten mynning: Pediculains Scep- 

 trum Carolinum L. Kallas Kungsspira 

 i Vesterbotten, Myrkong i Jemtland. 

 Tillegnad konung Carl XI af O. Rud- 



