LAF 



67 



namn, helst som dylika benämningar 

 icke gerna komma att ingå i folksprå- 

 ket. Dalin har efter Liljeblads Flora 

 infört i sin ordbok slägtnamn på alla 

 vid denne författares tid antagna släg- 

 ten; men i afseende på flera bland dem 

 hafva sedan dess vidtagits sådana för- 

 ändringar, att deras gamla namn nu- 

 mera dels icke brukas, dels äro föga 

 lämpliga, och andra, t. ex. Variolaria 

 (Kopplaf), Isidium (Korall-laf), Spilo- 

 ma (Fläcklaf), Lepraria (Mjöl-laf) m. 

 fl. hafva helt och hållet försvunnit. Vid 

 sådant förhållande har jag här under 

 Laf (som ingår äfven i de nya slägt- 

 namnen) upptagit endast de arter, som 

 redan af allmänheten skiljas, t. ex. Is- 

 landslafven, Kenlafven m. fl., eller 

 som med lätthet kunna eller ock för 

 sin nytta förtjena urskiljas. De talrika 

 andra arter med Svenska namn, som 

 anföras under Mossa af Linné, under 

 Laf af Liljeblad och Retzius, äro här 

 med flit förbigångna. 



Blodplättlaf, en hvit, mjölig skor- 

 pa, med coccionellröda frukter: Le- 

 canora licematomma Ach. Färgväxt. 



Blåslaf, skorplik, gul med röd- 

 bruna frukter: Lecanora ventosa Ach. 

 Växer på stenar utsatta för vinden. 

 Färgväxt. 



Brosklafvar, lafvar med långa, 

 smala bladflikar, likfärgade på båda 

 sidor, och med ofärgade fruktskålar. 

 SVågtet Rajjialina Ach. Brosklafvarne 

 lemna ett i teknik användbart slem, 

 och de på sten växande äro rikt för- 

 sedda med färgämne. 



Bull-laf, en af de allmännaste arter, 

 med hvitgrå skorpa och bruna, skål- 

 lika frukter: Lecanora suhfusca Ach. 

 Bägarlafvar, de bägarlika arterna 

 af slägtet Cladonia Hoffm., egentligen 

 de brunfruktiga : C. pyxidata (l.). 



Coccionell-lafvar, de rödfruktiga 

 Bägarlafvarne: CladonicB cocciferce. 

 Enlaf, en höggul, bladig, uppsti- 

 gande laf med sköldlika, bruna fruk- 



ter: Cetraria juniperina {l.). Växer 

 på enbuskar. 



Fäll-laf, en art af Nafvel-lafvarne, 

 ofvan grå, under svartluden: Gyro- 

 phora vellea Ach. 



Gråstenslaf, den allmännaste laf- 

 ven på sten,hvilken lik en grå skorpa, 

 med svarta, insänkta skålar, öfver- 

 täcker gråsten, liksom Kalklafven 

 kalksten: Lecanora cinerea (l.). 



Gull-laf, en af de allmännaste laf- 

 var på träd, med bladig, utbredd, gull- 

 gul lafbål och likfärgade, skål-lika 

 frukter: Parmelia parietina åcb. Äf- 

 ven kallad Vägglaf. 



Hedelaf, se Islandslaf. 



Hårlaf, en bladig art, med smala, 

 uppstigande bladflikar, i kanten hå- 

 rig, bruna fruktskålar: Physcia cilia- 

 ris Fr. 



Islandslaf, äfven kallad Islands- 

 mossa, en bladig, upprätt, brun art, 

 med rännlade bladflikar och likfärga- 

 de, sköldlika frukter: Cetraria islan- 

 dica Ach. Ett kraftigt näringsmedel 

 och ett värderadt läkemedel i hekti- 

 ska sjukdomar. 



Jettelaf, en mycket bredbladig laf, 

 ofvan gulgrön, med skarJakansröda, 

 nj urf ormiga, sköldlika frukter p å blad- 

 flikarnes undre sida: Nephroma arc- 

 ticum Ach. Ar den största af alla laf 

 var, känd under namn af Jettebröd. 



Kalklaf, en på kalkstenar allmän 

 art, med hvit, mjölig skorpa och svar- 

 ta, insänkta fruktskålar: Urceolaria 

 calcarea Ach. »Kalkmossa växte på alla 

 kalkstenar» . . . (Linnés Vestg. resa 29) M 

 »att man endast genom henne kunde •■ 

 på långt håll skilja kalkstenar ifrån grå- 

 stenar» (Gotl. resa 183). 



Klilaf, med bladig, smalflikig bål, 

 ofvan grå, beströdd med groft kli, 

 under svart: Ev ernia furfur acea Fr. 



Klubblaf, en hvit, skorplikt utbredd 

 laf med köttröda, klubblika frukter: 

 Bceomyces roseus Pers. 



Kraslafvar, spröda, busklika lafvar 

 med släta, liksom lackerade grenar 



