LAGER — LAVENDEL 



69 



Trådlaf, ett Skägglafvarne mycket 

 liknande, trådformigt slägte, men utan 

 den sega mergsträngen : Alectoria Ach. 

 — En svart art kallas Ståltrådslaf. 



Tnschlaf, lik Nafvellafvarne, men 

 den horisontella bålen liar på öfre 

 sidan uppstående bläddror och enkla 

 frukter: Umbilicaria pustulata Hoffm. 

 Af denna laf kan tusch beredas. 



Ulflaf, Ulfmossa, en citrongul, 

 busklik laf, växande merendels på 

 spåntäckta kyrktak, hvilket gifvit an- 

 ledning till hvarjehanda skrock: E- 

 vernia vulpina (l.). Se Wahlenbergs 

 Flora Suec. s. 862. 



Vinterlaf, en utmärkt, gulhvit laf, 

 växande på klippor i koncentriska 

 ringar, den ena utom den andra : Par- 

 melia centrifuga (l.). 



Vägglaf, se Gull-laf. 



Örnlaf, en skorplikt utbredd, hvit- 

 grå laf, med tegelfärgade, skål-lika 

 frukter: Lecanora tartarea Ach. En 

 värderad färglaf. 



Lagerj m., ett välbekant träd med 

 ständigt grönskande löf : Laurus nobi- 

 lis L. Växer i södra Europa; odlas hos 

 oss i orangerier. 



Den andra (kransen) var af lager, . . . 



Talangens pris och hjeltemodets lön. 

 LEOPOLD 2: 291. 



LagerkÖrSj f., en art af slägtet 

 Körs, med läderartade, glänsande, icke 

 affallande löf, införd från Orienten: 

 Cerasus Laurocerasus Lois. 



Lagervide, se Vide. 



i Lagerört, upptagen i Dalins ord- 

 bok, måste bero på något misstag, ty 

 ett sådant namn finnes icke; det är 

 dessutom alldeles olämpligt, emedan 

 Tibasten, hvartill det hänföres, hvar- 

 ken liknar Lager eller är någon ört. 



Lakrits, m., den utpressade saften 

 ur roten af Lakritsörten, Glycyrrhiza 

 glahra L., tillhörande Artväxterna. I 

 äldre tider fördes namnet till vår in- 

 hemska Backsöta, af Palmberg kallad 



Svensk Lakrits. I vissa landsorter 

 anses äfven Stensötan för Lakritsrot, 

 hvilket namn förvränges till Earise- 

 rot. 



Laktuk, m., ett örtslägte tillhöran- 

 de Fibleväxterna, med platta frön och 

 hårlikt, skaftadt fröfjun: Lactuca L. 

 Arterna af Laktuk hafva ymnig hvit 

 mjölksaft och äro mer eller mindre 

 narkotiska. 



Giftig Laktuk har vågrätt sittande 

 blad, taggiga på ryggnerven: L. vi- ,^- 

 rosa L. Af dess saft beredes Lactu- /r<Aé> 

 cariuvi. 



Sallats-laktuk har bladen såsom 

 den föregående, men utan taggar: L. 

 sativa L. 



Skogs-laktuk har spjutlikt flikiga 

 blad utan taggar ; endast femblommi- 

 ga blomhufvud: L. muralis Don. 



Vild Laktuk har snedvridna, nä- 

 stan lodrätt stälda blad, taggiga på 

 ryggnerven: L. Scariola L. Har ej 

 den fräna lukt, som tillhör Giftiga 

 Laktuken. 

 LambertsnÖt, f., en art af Hassel. 

 Landliafre, m. = Flyghafre. 

 Landkartelaf, se Laf. 

 Landsknektar, m. pl. = Lund- 

 kovall. Kallas förnämare äfven Sven- 

 ske Militärer. Om benämningen Lands- 

 knektar skrifver Linné : »Ett ganska ar- 

 tigt namn, emedan denna örten bär Sven- 

 ska liveriet, med rocken eller bladerna, 

 som äro högblå, ocli bröstet eller blom- 

 morna inunder gula». Sk. resa 319. 



fLapphår,n.,Norrbotten=Stagg. 

 i Lapphätta, f., Dal. = Guckusko. 

 Lappskogräs, Lappskostarr, 



Vesterb., åtskilliga större starrarter, 

 som Lapparne pläga inlägga i skorna 

 för att bibehålla värmen. Se Blåse- 

 starr. 



Lavendel, m., en sydeuropeisk ört 

 af Sugeväxternas familj, med blommor 

 i ax, utmärkt för sin vällukt: Lavan- 

 dula officinalis Chaix. 



