LOPPRIS — LUMMEE 



73 



frögräs, en utländsk art af slägtet Gro- 

 blad: Plantago Psyllium L. 



f Loppris, n., Skåne = Kråkris. 



Loppört, f., ett med Alanten för- 

 vandt örtslägte, med klynnedelad 

 stjelk, klibbiga blombålkar ocb myc- 

 ket små strålblommor: Pulic.aria vul- 

 garis g^rtn. Loppörten har en §tark 

 kryddlukt. 



Losme, m., Gotl. = Dårrepe. (Or- 

 det är en flexion af Lösta.) 



Lösta (Lösta, Lyxa, Löxa), f., 



ett grässlägte med vippa, mångblom- 

 miga småax med borst, infäst nedom 

 agnskalens spets: Bromus L. — Båg- 

 losta {B. secalinus L.) är ett svårt 

 ogräs bland vintersäd. Öfriga arter 

 ådraga sig icke allmännare uppmärk- 

 samhet. 



Lotusblomma, f., en i Egyptiska 

 och Indiska mytologien framstående 

 art af Neckrosslägtet: Nymphcea Lo- 

 tus L. 



Lotusbuske, m., en i norra Afrika 

 växande taggig buske med gula bär: 

 Zizyphus Lotus Lam. Lotusbusken har 

 gifvit namn åt Herodots Lotophager. 



Anm. De båda föregående namnen till- 

 höra väl ej Svenska språket, men hafva 

 en mytologisk och historisk märkvärdig- 

 het och fört] ena derföre att i ett bihang 

 upptagas. 



Lucern eller Luzern, m., en od- 

 lad art af slägtet Smäre, med blå blom- 

 mor: Medicago sativajj. SeBlåsmäre. 



Den bladiga Lucern, de plöjda ängars 

 heder. 



OXENSTJERNA 2: 30. 



f Liick, Luckört, se Lack. 



Luddborste, 



Då den växt, 



som dermed skulle betecknas (svampen 

 Coremium Link), nu är rent utstruken i 

 systemet, måste namnet göra sällskap. 

 f Lnddlönn, f., en art Amerikansk 

 Lönn {Åcer dasycarpum Ehrh.), som 

 ej förtjenar att upptagas i en Svensk 

 ordbok, 



Luddtåtel, se TåteL 



f Luddörty f., ett mig obekant 

 namn på Musörten. 



Lllftblomma, f., kan antagas som 

 gemensamt namn på de i tropiska län- 

 derna (synnerligen Amerika) talrika 

 parasitiska Nosseväxterna (Orchideer), 

 hvilka nu ofta odlas i Europeiska växt- 

 hus. Dalin hänför namnet till Aérides 

 odorata Lour. 



f Luktträs, n., ett obestämdt 

 namn, tillagdt allehanda starkt luk- 

 tande växter, t. ex, Mjödört, Myska, 

 Hässlebrodd och Vårbrodd, 



i Lukthirs, m,, ett föråldradt och 

 obrukligt namn. 



T LuktmoUa, f., ett ej opassande 

 namn på Chenopodhim amhrosioides 

 L. ; men jag betviflar att det bör upp- 

 tagas, då växten ej är Svensk eller 

 eljest utmärkt. 



f Lukt-tuppor, f. pl. = Kamill- 

 blomster. 



Liikt-törne, se Törne. 



Luktviol, se VioL 



f Luktärt, f. (rättare Luktvial), 

 en prydlig Ärtväxt, som stundom od- 

 las, men är ej inhemsk : Lathyrus odo- 

 ratus L. 



f Lnmkräkllng', Lummerlyng 



(Finmarken), m., en art af slägtet Ros- 

 ling, med i fyra rader öfver hvarandra 

 liggande blad : ^^1 ndromeda teiragona L. 

 Lummer, m,, ett egendomligt släg- 

 te bland Groddtrådsväxterna, närmast 

 beslägtadt med Eräken, men till ört- 

 ståndet mera likt Mossor, med ax i 

 grenarnes topp: Lycopodium L, Dess 

 af allmänheten urskilda arter (utom 

 Jemna, som har sjelfständigt namn) 

 äro: 



Luslummer, med upprätta, tudela- 



de, upp till toppen bladiga grenar: 



L. Selago L, 



Mattlummer, med nedliggande ref- 



vor, skaftade ax: L. clavatum L. — 



Erömjölet kallas Lumrik. 



