NACKEL — NARFVAXTER 



85 



N. 



f Nackel, m., Nackblomster, n., 



ett af Liljeblad bildadt uamn på Hök- 

 fibla {Hieracium L.), men utan känd 

 härledning och som hvarken i skrift- 

 språket eller det allmänna språket blif- 

 vit antaget. Jfr Pr estnacke. 

 f Nafvelgräs, n. (rättare Nafyel- 



Ört)^ föres af äldre författare ganska 

 passande till slägtet Spikblad; i Da- 

 lins ordbok föres det till utländska 

 slägtet Cotyledon L., men då detta är 

 i Sverige okändt, synes det mig öfver- 

 flödigt att för det samma antaga ett 

 Svenskt namn. 



Nafvellaf, se Laf. 



f Nafverlöniij f. (i Skåne Näver, 

 efter Danskan), en buske, hörande till 

 slägtet Lönn, med treflikiga blad, upp- 

 rätta blomknippen: Acer campestre L. 



T jVagelgräs^ n. = Hönsarv. 



Nagelsyamp, m., en mycket liten, 

 ätlig svamp, som framkommer strax 

 v^ efter snösmältningen om våren: Aga- 

 ricus esculentus "VVulf. 



Nagelört, f., ett artrikt slägte af 

 Korsblomstriges familj, med små oan- 

 senliga blommor, korta skidor: Dra- 

 ba L. Den allmännaste arten deraf, 

 D. verna L., skiljes nu vanligen som 

 eget slägte och benämnes Rågblomma 

 (Smal.). 



Nagglaf utgår alldeles. 



Najas, f., ett under vattnet växande 

 örtslägte, hvilket kanske rättast bibe- 

 håller Latinska namnet, såsom stam- 

 förvandt med Nate; eljest kan det ock 

 benämnas Nateserf. 



Najkon, se Nejkon. 



fNakling,m.=: Tidlösa. Af dess 

 i trädgårdsspråket vanliga metaforiska 

 benämning Nakna Jungfrun har Lilje- 

 blad bildat Nakling,. som är ett föga 

 lämpligt namn. 



Narciss, m. och f., örtslägtet Nar- 

 cissus L., skildt från öfriga Narciss- 

 växter genom en odelad krona inom 

 kalkbladen. Hit höra Gul Narciss (se 

 Påsklilja), Hvit Narciss (se Pingst- 

 lilja) samt Jonqvill och Tazett, hvilka 

 alla äro särskildt upptagna. 



Xarcissen, sörjande, som med sin blek- 

 het klagar 



Mot kärleken, hvars hämnd förhärjade 

 dess dagar. 



OXENSTJERNA 2: 28. 



Långs utför rabatten narcisserna buga 

 Och röra på nackarne liksom i takt. 



DAHLGREN 1: 420. 



Narcissväxter, prydliga lökväx- 

 ter med ett hjertblad och sex ståndare ; 

 likna Liljeväxterna, men hafva frukt- 

 ämnet under blomman: Narcisseoe Juss. 



Nardus, f., en från äldsta tider för 

 sin vällukt prisad växt i Ostindien, be- 

 slägtad med Vänderoten: Nardosta- v. 

 chys Jatamansi Dkc. Den af rotstocken 

 pressade saften användes till smörj else. 

 »Kom en qvinna, som hade ett glas med 

 oförfalskadt och kosteligit nardus smör- 

 jelse». Marc. 14: 3. 



Narf, m., ett namn närbeslägtadt 

 med Arv och med nästan samma be- 

 tydelse, men i allmänhet tillagdt en- 

 dast Narfväxterna. Liksom Arv kan 

 det blott med bifogadt epitet användas 

 såsom bestämdt växtnamn. Flexioner 

 deraf äro Nägde, Nörel. 



Narf gräs, n., ett mycket mjukt 

 och vekt grässlägte, växande på våta 

 ställen, med 1— 2blommiga småax: Ca- 

 tabrosa P. Beauv. 



Narf växter, familjen AlsinaceoB 

 Fr., Tvåhjertbladsväxter med ledade t^ 

 stjelkar, motsatta blad, ferabladigt 

 blomfoder och blomkrona, enrummigt 

 fröhus med centralt fröfäste. Hit höra 

 Hönsarv, Spergel, Stjernblomma m. 

 fl. Undantagsvis äro blommorna fyr- 

 delade. 



'% 



