PARADISFIKON — PEKLDRUFVA 



93 



L. (Dess af Dalin anförda benämning 

 Papperssäf är origtig.) 

 f Paradisfikon, n. = Bananas. 



Parasit, 



»De bladlöse (växter) 



äro mest Parasiter, utan egen rot, växa 

 på andra träd eller rötter, otacksamme 

 gökar emot sin amma». Linné Delic. 

 nat. 19. 



f Parasollmossa (se BuUmossa) 



utgår. 



f ParaSOllpalnij f., ett namn, pas- 

 sande till de flesta Palmer. Det föres 

 i Dalins ordbok till Corypha umbra- 

 culifera L. Se Solfjäderpalm. 



f Partrådar (bos Liljeblad alg- 

 slägtet Ziignema Ag.) utgår alldeles. 



Passionsblomma, f., en i orange- 

 rier odlad växt {Fassiflora cmrulea L.), 

 i bvars blomma man trott sig finna af- 

 bildade alla verktyg vid Kristi kors- 

 fästning. 



Patientia, f., en odlad köksväxt 

 af slägtet Syra: Rumex Patientia L. 



Pelargonie, f., det Grekiska Pe- 

 largonium Hekit., ett förr med Näfva 

 förenadt örtslägte, men skildt genom 

 oregelbunden blomkrona. Flera arter 

 deraf odlas inom bus som prydnads- 

 växter, tillförene kallade Geranier. Pe- 

 largoniernas fädernesland är Cap. 



T Pennin^blad, n., Bromelius = 

 Dyblad. 



Penninggräs, n. = l) Höskallra, 

 se Linnés Gotl. resa 238; 2) Skärffrö. 



Penninggräset . . . skallrar med sitt frö. 



OXENSTJERNA 2: 27. 



Penningört, f., en krypande ört 

 med runda blad ocb ensamma i blad- 

 vecken sittande blommor: Lysimachia 

 Nummularia L. Jfr Videört. 



Penselrost, se Kost. 



Peppar, m., namn på åtskilliga 

 kryddväxter med skarp, brännande 

 smak. 1) Den nu brukliga Pepparn 

 erbålles från Ostindien af slägtet Pjpe?- 

 L., med i ax utan all beklädnad sittande 



blommor; man bar deraf flera slag. så- 

 som Hvitpeppar, Svartpeppar, Stark- 

 peppar, Långpeppar. Denna peppar 

 var känd redan af de gamle Grekerna ; 

 men innan sjövägen till Indien blifvit 

 upptäckt, erbölls i allmänbet 2) Pep- 

 par från Pepparkusten i Guinea af 

 Bahzelia cethiopica ocb H. aromatica 

 Dec, (Negerpeppar eller Etbiopisk pep- 

 par). — 3) Andra skarpt smakande 

 växter, använda såsom krydda, t. ex. 

 Cayennpeppar,vanligen kallad Spansk 

 Peppar, som är frukten af Cajjsicum 

 anmcum L., m. fl. arter. — Jfr Krydd- 

 peppar. — Afven inhemska örter med 

 brännande smak, t. ex. Tibast och Pil- 

 ört {Polygonum Hydropiper L.), bar 

 man kallat Peppar. 



Pepparbuske, m., Skåne = Ti- 

 bast. 



Pepparling, m., flera arter af 

 Mjölkskiflingarne med skarpt brän- 

 nande smak, dock anses några ätliga, 

 t. ex. Lactarius turpis Fr. ocb pipera- 

 tus Scop. 



Pepparmynta, f., en odlad apo- 

 teksväxt: Mentlia jnperita L. 



Pepparrot, f., en som matkrydda 

 allmänt odlad ört, börande till Kors- 

 blomstriges familj, med bvita blom- 

 mor ocb köttig, skarp rot: Nasturtium 

 Armoracia Fr. 



Perer, Peror, ett af Linné under 

 bans Skånska resa (se s. 398) anteck- 

 nadt namn på Stellaria Holostea L., 

 bvilket nu sannolikt är utdödt. Troli- 

 gen bar det betat per ter, parter (af det 

 i landskapsmål förekommande part, 

 bäst), i anseende till växtens uppgifna 

 bruk vid bästsjukdomar. 



Perldrufva, f., en odlad Liljeväxt 

 med bar stängel ocb blå, klotrunda, i 

 klase sittande blommor: Mziscari, af 

 bvars arter M. botryoides Mill. är den 

 vanligaste. Fördes fordom till Hyacint- 

 slägtet ocb kallades då Perlhyacint, 



