RANUNKEL — RHABARBER 



99 



öfverflödigt, emedan sagda shägte nu- 

 mera förenas med Stäkra. 



Ranunkel^ m., kallas i poesi släg- 

 tet Solöga, Ranunculus L. 



En bladrik raniinkel. 



OXEXSTJERNA 2: 121. 



Smör så gult som eu ranunkel. 



TEGNÉR 1: 218. 



Banuukulaceer, en talrik familj 

 bland Tvähjertbladsväxterna, med fria 

 foder- och kronblad, talrika på frukt- 

 fästet fästa ståndare och ilere fria små- 

 frukter: RanunculacecB Juss. Hit höra 

 Ackeleja, Sippa, Solöga m. fl. 



Rapsatj m., en artförändring af 

 Gotlandsrofvan, med tunn rot: Bras- 

 sica Napus L., v. oleifera Moexch. Plä- 

 gar sås till oljepressning. 



Rapuiizel (diminutivum af rapa, 

 rofva), m., benämning på Klockväxter 

 med knöliga, ätliga rötter. Utomlands 

 tillägges namnet arter af Phyteuma L. 

 (ett för oss främmande slägte), i värt 

 land två arter af Blåklocka, nemligen 

 Campanula Rapunculus L. och C. ra- 

 jmncidoides L. (se Knylklocka). — 

 Alldeles falskt har man fört det till 

 Vårsallaten. 



Rast^ f., benämnas åtskilliga växter 

 med starka rötter, som hindra plogen 

 (Lat. Rosta bovis, Eng. Rest-harroiv 

 och Stay-plough) . Vanligast föres nam- 

 net till Oxtungörten, annars äfven till 

 Fodersmäre, Stallört m. fl. 



Ratanlliarot, f., ett i medicin au- 

 vändt adstringerande medel, som er- 

 hålles af den i Peru växande Krameria 

 triandra Ruiz o. Pavon. 



f Refgräs, Refja^räs, n., växter 



med refviga stjelkar, t. ex. Medicago 

 falcata L. (Skåne), Ranunculus repens 

 L. (Hall.), Lycopodium clavatum L. 

 (Smal.) o. annotinum L. ( Vesterg.) m. fl. 



Refluinmer, se Lummer. 



Reforms-törel, se Mjölkört. 



Reformsört, f. (Reforins^räs, 



RingorillSgräS), benämning på väx- 



ter med skarp mjölksaft, som säges 

 bortfräta reformar, vårtor o. s. v. 1) 

 Skelört, allmänt; 2) slägtet Törel, 

 Upl.; 3) Röllika, Dalarne. 



Renfana^ f., en på åkerrenar all- 

 män, mångårig höstblomma, beslägtad 

 med Malört, med gula, i en qvast sit- 

 tande blomhufvud utan strålblommor: 

 Tnnacetum vulgäre L. (Genom förväx- 

 ling föres i Österg. namnet till Röl- 

 lika.) 



Än blåklockan och renfanan 



Blomstra ses. Men bort med tranan, 



Svan' octi svalan re"n det bär. 



DAHLGREN 2: 495. 



Renlaf, Renmossa, se Laf. 

 Renrepe, se Eepe. 



Repe, n., grässlägtet Lolium l., 

 med platt ax, småaxen med kanten 

 vända mot axfästet. 



Dårrepe, ettårigt, blommorna med ^ 

 borst: L. temulentum l. Bekant för 

 sina narkotiska egenskaper. 



Linrepe, ettårigt, med omärklig «/ 

 borst: L. Linicola Sond. Växer bland 

 lin. 



Renrepe, mångårigt fodergräs, utan i/ 

 borst: L. perenne L. 



Reseda, f., en liten, lätt förbisedd 

 ört, men allmänt odlad för sin vällukt: 

 Reseda odorata L. Vår Svenska Vau 

 är af samma slägte, men luktlös. 



Den växt, som tjiiste dem, blott en 



reseda är, 

 Som obemärkt i vrån der gjuter ut 

 sin anda. 

 FRANZÉN 1: 359. 

 Skär och oskialdsfull som Andromeda, 

 Anspråkslös och Ijuf som en Reseda. 



Rhabarber (= Rha barbar um), 

 m., ett örtslägte tillhörande Slideknä- 

 växterna, skildt från sina närmaste 

 slägtingar Syrorna genom nio stån- 

 dare : Rheum L, 



Mat-rhabarber, med släta, odelade 

 blad: R. Rhaponticum L. En växt af 

 stort värde för köket. 



Äkta Rhabarber erhålles från Hög- 

 asien, ovisst ännu af hvilken art. Den. 



