102 



ROSLING — RÅGBLOMMA 



Roslillg'^ m., ett med Ljuug när- 

 förvandt slägte, skildt genom tio stån- 

 dare. Allmänna Boslingen växer i 

 träsk och har liffärgade blommor: An- 

 dromeda polifolia L. Se Ändromeda. 

 (Ma ej förvexlas med Rossling.) 



Bosmarin (af Ros marinus), m., 

 en på södra Europas hedar väiande 

 halfbuske af Sugeväxternas familj, ut- 

 märkt genom sina aromatiska egen- 

 skaper: Rosmarimis ofJicinalisL. Ros- 

 marinen uppfyller fälten i södra Eu- 

 ropa om nätterna med en doftande 

 vällukt, liksom Sandnäglikan i Skåne. 



Hvi kransar du med rosmarin och 

 myrten 



Ej våra fromma larer mer? 



stägnehus 1: 484. 



Vild Rosmarin =,Sqvattram, på 



apoteken kallad Rosmarimis silvestris. 



KosiuarinTide, se Vide. 

 Rossljung", Rossling, se Ljung. 



Rost^ m., små på lefvande växter 

 förekommande svampar med stoftlikt 

 utseende och vanligast brungul eller 

 rostgul färg: jEcidium Pers. Dessa äro 

 af mångfaldiga slag och erhålla namn 

 efter de växter, på hvilka de förekom- 

 ma, t. ex. Tallrost, Hveterost, Linrost 

 m. H., som icke synes nödigt att sär- 

 skOdt upptaga. Det är i synnerhet på 

 sädesslagen de äro för landtmannen 

 förderfliga. 



För motgångarne strax blef grödan 



blottad. Åf rosten 

 Frättes dess halm. adlerbeth 58. 

 Brandrost {Uredo Peks.) saknar 

 eget omgifvande hylle och är meren- 

 dels svartbrun. 



Penselrost (Roestelia penicillata 

 Fr.). Dä den utbi-yter, förlänges dess 

 hylle till ett rör, som i spetsen upp- 

 löses i pensellika flikar. Rönnpensel- 

 rosten {R. cornutn Ehrh.) är i synner- 

 het allmän och skadlig för boskapen. 

 Skålrost (yEcidium) omgifves af 

 ett oegentligt hylle, som regelbundet 

 öppnar sig skålformigt med en stjern- 

 likt tandad mynning. Hit hör den be- 



ryktade Berberisrosten (.-£. Berberi- 



dis Pers.). 



Rotabagge, m., en i Vestergötland 

 åt Kålroten gifven benämning, som 

 vunnit Europeisk ryktbarhet och blif- 

 vit upptagen i de flesta språk. 



Rotpersilja, se Persilja. 



Rotting, m., stammen af den rör- 

 lika Rottingpalmen, som uppnår flere 

 hundra fots höjd: Calamus Rotang L. 



f Roxne, Rone, n., arter af slägtet 

 Fräken : Kärrfräken, Skaf-fräken. 



f Rump-ull, f., Linné = Snip. 



Runarot, se Safjabräken. 



Runn, se Rönn. 



Ruta, f., se Murruta, Vinruta, 

 Ängsruta. 



Ryltåg, se Tåg. 



RylÖrt, f., en ständigt grönskande 

 buske, lik Lingonris, men med vigg- 

 lika, sågade blad och rödletta blom- 

 mor, liknande Vintergrönans: Cliima- 

 phila umbellata Nutt. Benämnes äfven 

 Statt upp och gäck, emedan den anses 

 bota för lamhet. 



Anm. På hvad grund Liljeblad hänfört 

 Rylörten till Lathr(ta L., är svårt att inse. 



f Rym, Liljeblads namn på slägtet 

 Enjshnum L., är en rent förkastlig för- 

 vridning. Detta slägte har ett godt 

 Svenskt namn: Gyllen. 



-;- RymOSSa, moss-slägtet Bryum L. 



T Rynkblad, n. = Daggskål. 

 f Ryssar, Ryssgubbar, m. pl. = 

 Bunias. 



Råg, m., ett allmänt bekant sädes- 

 slag: Secale cereale L. 

 Rågen dammar, 

 Oulddoft kring sig strör. 



DAHLGREN- 1: 187. 



Rågblomma, f., en liten ört af 

 Nagelörtslägtet, med små hvita blom- 

 mor på bar stängel : Draba verna L. 

 Blommar mycket tidigt om våren. 

 När rågblomman står i flor, 

 Är tid att vårrågen gror. Smal. ordxpr. 



