108 



SERADELLA — SJÖBLAD 



Seradella, f., eu i senare åren in- 

 förd späd, meu mycket gifvaude foder- 

 växt af slägtet Klovicka: Ornithojms 

 ehracteaius Ukot. 



Serf, Sörf, m., benämning pä flere 

 under vatten sänkta växter, men hvil- 

 ken endast med tillagdt epitet kan an- 

 vändas, t. ex. Hornserf, Hårserf, Nate- 

 serf. 



Sesaill^ m., en i Orienten allmänt 

 odlad kryddväxt: Sesamum orientale L. 



f SileuÖrt utgår alldeles. 



Sileshårj n., ett i kärr växande ört- 

 slägte, hvars blad på öfre sidan äro be- 

 klädda med långa bår, som i spetsen 

 utsippra eo klibbig vätska: Drosera i.. 



Silfver- tillägges flere växter så- 

 som artnamn, t. ex. Silfvergran (se 

 Gran), SilfvermoUa {AtripUx rosea 

 L.) m. fl. 



f Silfverdyna, f. = Törel, enligt 

 Linnés Sk. resa 272. 



Silfverflngerört, se Fingerört. 



Silfverpoppel, se Poppel. 



Silfverträdj n., gemensam benäm- 

 ning på talrika arter af familjen Pi-o- 

 teacece Juss., växande på Cap ocb i Nya 

 Holland, med af bvit ludd silfverskim- 

 rande blad. Hit hörer: 



Ethiopernas skog. som snöhvit glän- 

 ser af bomull. 



ADLERBETH 75. 



Silfverört, f., en mycket gammal 

 '^ benämning på en art af slägtet Poten- 

 tilla L. eller Fingerört, afvikande ge- 

 nom parbladiga, på undre sidan vanli- 

 gen bvitludna blad : P. anserina l.. Må 

 ^^ ej förblandas med Silfverfingerörten 

 {P. argentea L.). 



Silke ingår 1) som stamord i flera 

 namn pä Snarrefvan, t. ex. Hörsilke, 

 Nässlesilke; 2) som artnamn i andra 

 benämningar, men Silkesmulbärsträd 

 (hos Dalin) är ett ulldejes onödigt och 

 obrukligt namn. — 3) Åtskilliga ifinare 

 Alger benämnas äfven Silke, Vatten- 

 silke. 



Silkesblomster, n., en art af släg- 

 tet Natttiol, med röda blommor: Hes- 

 peris matronalis i.. Jfr Eng. Satin- 

 fioicer. 



f Silkesört, f., upptages af Dalin 

 som namn på den Amerikanska Ascle- 

 jnas syriaca L. 



f Silledön, se Sönnerdön. 



t Sillipj m., Vesterg. =: Senap. 



SinngTÖn, f., ett ständigt grön- 

 skande växtslägte med vackra blå blom- 

 mor, hvilkas flikar äro liksom vridna: 

 Vlncn L. 



Anm. Detta namn är gemensamt för 

 alla Germaniska språk (hos oss anfördt 

 redan af Franckenius : »Sij grbön») och 

 betyder den ständigt grönskande. Bör 

 således föredragas det i Bot. utfl. 3: 248 

 antagna Igrön eller Ivgrön (evig-grön), 

 ehuru äfven detta har godkänd auktori- 

 tet och samma betydelse. Alldeles orig- 

 tig är benämningen Vintergrön. 



Sippa^ f., namn på allmänt bekanta 

 och flrade vårblommor, med enkelt, 

 kronbladslikt blomhylle och enfröiga 

 småfruTvter: Anemone L. 



Uti bergets klyfta 



Sippan, späd och rädd, 



Ses sitt hufvud lyfta 



Upp ur drifvans bädd. 



KELLGREN 2: 45. 



När våren kommer, då vakna sippor. 



SEHLSTEDT 1: 20. 



Blåsippa, med foderlikt svepe, blå 

 eller röda blommor: A. Hepatica L. 



Hvitsippa, med trenne skaffade 

 svepeblad nedpå stjelken.hvita blom- 

 mor: A. nemorosa L. 



Se Flora, som i vårens sköte 

 Är lifvad på sin bleka bädd 

 Och redan vid ett älskadt möte 

 I blå och hvita sippor klädd. 



GYLLENBORG 1: 184. 



Se hvitsippan hur täck hon är, meu 

 ack! hur förgänglig. 



FRANZÉN 6: 132. 



Gulsippai lik den föregående, men 

 stjelkcn oftast tvåblommig och blom- 

 morna gula: A. ranvncul oides L. 



Sittyer, se Zedoaria. 



f Själa, f., Själe^räs, n.^Skära. 



f Sjöblad, n. = Ne ekblad. 



